title: אקטואליה אלטרנטיבית - התדרדרות הארץ

domain: commentary

html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>אקטואליה אלטרנטיבית - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/actualia" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/horsemen.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css">
התדרדרות הארץ

אקטואליה אלטרנטיבית
העורך הראשי: הרב אלוף

לקראת תרבות עתידנית

איזה ז'אנר מתאים לדיון על עתיד השונה מהותית מההווה? בעוד "שיח המגמות" לא מצליח לחרוג משמעותית מההווה, התרבות כלואה בתפיסות ובחסמים דתיים לא-מודעים כשהיא מתמודדת מול "העתיד העמוק". לפיכך יש צורך בז'אנר שיחליף את הנבואה בתרבות המודרנית - ויאפשר שיח עתידני חדש. סיכום של מגמות ב-"התדרדרות הארץ"

הפרומפט שאחרי השתיקה

לאחר שנת אלם לאחר הטבח, החתול חוזר - אך לא למען האדם. הפרומפטים הבאים הם הקדמות לכל אינטליגנציה בעתיד שתוכל להופיע כטכנולוגיה

Cat GPT - מסע אל קצה האינטליגנציה

התמודדות חתולית עם בינה מלאכותית. מודל שפם קטן מעל מודל שפה גדול - לקראת 2039-2045. טור

מהו המענה לסכנת הבינה המלאכותית?

תגובה לג'פרי הינטון, שהוא בוודאי יקרא ויפנים. כיצד יכולה הפילוסופיה למנוע אסון נורא? ומדוע בעיית היישור היא עצמה הבעיה?

החתול ומבוכות הדור

אינטלקטוּל ציבורי מגיב לאקטוּליה. הצצה למוחו של חתול שמציץ לכם

כיצד אחראית הפילוסופיה של הלשון לשבר התרבותי הנוכחי?

על התרופה הפילוסופית של המאה ה-21 למחלת השפה הפילוסופית של המאה ה-20 - שפותחה כאן בישראל

הפילוסופיה היזמית: מדוע רעיונות נכשלים?

על הקשר בין העולם העסקי לקשר זוגי - ועל מיניות תלמודית

מהי הטרדה מינית?

על מערכת משפט מבוססת למידה

ארוך ועצבני - סיכום חיצוני: מה את רוצה מאתנו?

סיכום כל הסיכומים, תגובת כל התגובות, וסוף כל סוף התשובה לשאלה החשובה ביותר: מי כתב את האתר?

סיכום פנימי: מה נשאר מהאתר?

חברים יקרים, אני מרגישה שאפשר להביט אחורה בסיפוק, ובהבנה למגבלות הז'אנר, גבולות היכולת, הגבלות האלגוריתם - ומוגבלות העולם. אתרינו כמצבת עולם שהקמנו לזכרו של המורה הנתנייתי - שאליו יהיה ניתן לעלות לרגל, ולפגוש תמיד בהולדת אסכולת נתניה

חג שחיטת תורה

על ההשחתה: במשך חצי שנות דור השתתפו הישראלים בחינגת שחיתות וריקבון מחשבתי, וכשהם ניצבים מעל כל מוסדות הארץ הנמקים - הם רק התחילו לשלם את המחירים. במאמר תוצג תפיסת ביטחון עדכנית לישראל, שאף אחד לא יאמץ, לא יקרא ולא יבין, והתהליך ההיסטורי של התדרדרות הארץ ימשיך בדרכו אל תכליתו האחרונה. פישלו קציני סדום ודמוקרטיית עם עמורה

מהו הפתרון החתולי למחלוקת על הרפורמה?

על ישראל והמערב. הפגנה של מיליון חתולים שדורשים ומייללים: ד-מו-גרפ-יה!

מדוע האוקראינים צוחקים כל הדרך אל המלחמה?

מהי הסיבה האמיתית למלחמה בין רוסיה לאוקראינה? מדוע המריבות הקשות ביותר הן בין אחים? ואיך כל זה קשור למצבה ה"עגום" של הספרות העברית. סאד!

פרידה מביבי

האם הפרידה מנתניהו היא פרידה מהתדרדרות הארץ?

מהו העתיד של ישראל?

על ארבע מתודות למידה - שהן ארבע תרבויות למידה בסיסיות

האם החילונים מכחישים את כישלון המהפכה המינית?

כיצד הרסה הפילוסופיה של השפה את המיניות האנושית

אסור להיכנע לטרור הקורונה

שנים טען השמאל שאי אפשר לנצח את הטרור - והנה ניצחנו את הטרור. עכשיו שוב אומרים שאי אפשר לנצח את הקורונה ושאין פתרון בכוח אלא בסופו של דבר נגיע לשולחן המשא ומתן. אך לצערנו אין מנוס מהאמת המרה, גם אם היא פחות מתייפייפת ומושכת מהאמת העירומה: אסור לנהל משא ומתן עם ארגון טרור. כן, הגיע הזמן שנפסיק לזלזל בארגון הקורונה, ונבין שהם לא חולים - הם מחבלים

תפוח אדמה לראשות הממשלה

אינטרוברט, שקט, רגוע, צנוע, לומד, בלי היבריס, בלי שלדים אבל עם עמוד שדרה, בלי פליטות פה ובלי יכולת להתבטא, אסטרטג מעולה, שקול ויסודי, ומי שכל הממסד הביטחוני סבור שהיה הרמטכ"ל הכי טוב בעשורים האחרונים - וכל זה ארוז בתוך תפוח אדמה. היסטוריון בהשכלתו והיסטוריון חובב, פריק של תו"ל ומסמכי תכנון ארוכי טווח, נשוי+5 לחברה מגיל 18, שומר כשרות ומסורת, ניהל את הארגון הכי גדול במדינה, לאחר שהיה הראשון שוויתר (פעמיים) על ראשותו שהוצעה לו, אבל מה? תפוח אדמה

המנהיג הנדיב

סקופ: יהודה נוריאל מגיב מן הקבר לכל המאשימות אותו באופיו המחורבן. "אתן אשמות, אתן חינכתן אותי להיות מאנייק"

טרנס-הומניזם: על יתרונות הכתיבה כגבר

מחה תמחה את זכר אמל"ק

מה ניתן ללמוד מחסימה?

האם ביליתי את היומיים בהם הייתי נעולה מחוץ לפרופיל שלי בחשיבה על כל הדברים הרעים שעשיתי? או במחשבה על כל הדברים הרעים שהמדווח עשה? מהי בעצם משמעותה של חסימה? ומדוע על כל אחד להתנסות בה, לפחות פעם או פעמיים, בימינו? עד שלא נחסמת, נמחקת, ננעלת והועפת בבעיטה מקבוצה - ואולי גם זכית ללינצ'טרנט - אינך יודעת

מדוע הקורונה טובה לכלכלה?

מדוע הקורונה מועילה לאנושות? מדוע הקורונה היא הדבר הכי טוב שקרה לנו? מדוע הקורונה היא ברכה? מדוע הקורונה טובה לטכנולוגיה? מדוע הקורונה טובה לתרבות? מדוע הקורונה טובה לקפיטליזם? מדוע הקורונה טובה לחשיבה? וחשוב מכל - מדוע הקורונה טובה לפילוסופיה של הלמידה ולאסכולת נתניה. על התפתחות בשבתות, בחגים ובבידוד

היכן טעתה הדמוקרטיה עם פייסבוק?

חוסר ההבנה הטכנולוגית של החברה הדמוקרטית עומד בעוכריה כאשר היא באה להתמודד עם הרשת החברתית. לכאורה, פייסבוק חסינה מכל התערבות: מה, נפרק אותה כחברה? נפצל את הרשת החברתית לכמה רשתות מתחרות? הרי כל העניין ברשת כזו הוא שכולם יכולים להיות חברים של כולם. כל זה נובע מחוסר הבנה עמוק שפייסבוק היא בעצם שתי פלטפורמות מחוברות, שאסור היה שיהיו מחוברות: האחת היא הפרוטוקול של הרשת החברתית, שהיא מונופול טבעי ונחוץ - והצד השני הוא הפיד, שבו המונופול הוא הרסני. זה סוד כוחה - וסוד הרסנותה

המתמטיקה ככוח היסטורי

"מנהיגי" הדמוקרטיות במערב, המונהגים בעצמם בידי דעת הקהל - ככלב ההולך בזנב מורם לפני בעליו, אך מנסה כל הזמן בזווית עינו לנחש את כוונותיו - לא ינקטו לעולם בצעד שמנותק מדעת הקהל. לכן צעדי הסגר הצריכו הכרה בחישוב מתמטי כמניע לפעולה - ויכולת החשיבה המתמטית העלובה של הציבור גרמה להגעתם באיחור קריטי. עכשיו הציבור הדיסקלקולי מתאונן על חוסר ההשקעה במערכת הבריאות - במקום להרעיש עולמות על מחדל חוסר ההשקעה במחקר בווירולוגיה ובאפידמיולוגיה - ומעיד על עצמו שלא הפנים דבר, שהרי אין מערכת שתעמוד במגפה אקספוננציאלית

מוקדם מדי להכריז על שואה

התגובה לשואה היא תגובה מוגזמת, שבעצמה מייצרת ומלבה פאניקה, ובעיקר - לא מתחשבת בהשפעות הכלכליות של השואה, שגם אותן יש לקחת בחשבון. על כל תגובה יש לשאול האם היא גורמת יותר נזק מתועלת, ומה העלות האלטרנטיבית של השואה. כך שכרגיל, אנחנו מתכוננים לשואה הקודמת. האם לא למדנו לקח? האם לעולם לא נלמד? ניתוח של השואה במודלים של חקר ביצועים מפריך את הקלישאה ההיסטורית

ויראליות: הקורונה כטיפשות רשתית (חלק א')

מהי תסמונת הכשל הישראלי הנרכשת, ומהי משמעותה לחסינות ויראלית?

האנטיוירוס: על עתיד הרשת (חלק ב')

כשאמצעים ננקטים באופן חסר פרופורציה זה סימן לכך שהם אינם אמצעים יעילים למטרה. כשהתפיסה של המטרה שגויה, ותפיסת המציאות איבדה רלוונטיות, זה גורם לאי מציאת אמצעים יעילים והולמים. וכשהחשיבה מקובעת בעוד העולם השתנה - מגיע משבר פרדיגמטי. אז מה באמת עושים, בפועל, כשאמצעים לא עובדים? עוד מאותו דבר - והרבה. שלא נרגיש שהיה משהו שיכולנו לעשות ולא עשינו (למשל לחשוב)

הקורונה כשנת שמיטה: עולם שכולו ארוך (חלק ג')

לקורונה לא תהיה שום השפעה חומרית ארוכת טווח על האנושות, אך אפשר שתהיה לה השפעה רוחנית, בהיותה הפעם הראשונה שבה האנושות התקרבה לאידיאל המשיחי היהודי שאליו שואף האדם מאז ומעולם, ושאמור לסיים את הבריאה כולה: השבת הנצחית. ומי שטעם יין הונגרי - אותו לא יטעה עוד העולם. על החלוקה המעמדית החדשה - ועל יום הכיפורים האינסופי של האנשים חסרי המשמעות

קרבן מוסף: הלינצ' הקבוע בכל סוף שבוע

גילוי דעת לחילונים: לשון הרע עוון נורא. מדוע הבידיון של פרשת השבוע עדיף על ה-"מציאות" של העיתון? ומדוע המשתמש הפיקטיבי עדיף על המשתמש ה-"אמיתי"?

העתיד של הימין

מה מגדיר את תופעות הימין והשמאל? מהו למשל הקשר הנסתר בין עמדות השמאל בכלכלה ובביטחון, או בין נטיות הימין בכלכלה ובביטחון (כידוע - שני תחומים שונים במקצת)? ומה יקרה ביום אחרי ביבי? על העתיד הרוחני של הימין בישראל

העתיד של השמאל

ביבי איננו האשם - הוא רק מאיץ תהליכי פירוק וסתירות פנימיות שהיו נטועים ביישות הציונית מלכתחילה. הוא לא הגורם אלא הקטליזטור. כיצד יראה המפץ הגדול של הימין והשמאל בישראל? בארץ-ישראל קמו שני עמים יהודיים, בה עוצבה דמותם הרוחנית, הדתית והמדינית

יובל נח הררי הוא בושה למערכת החינוך הישראלית

הביבי של ההיסטוריונים: תרדמת ההיסטוריה מצמיחה מפלצות, החינוך האנטי אינטלקטואלי מצמיח אנטי-אינטלקטואלים, והיושר האינטלקטואלי מאין ימצא? ויאמר השם אל יובל: מעתה לא יקרא עוד את שמך יובל הררי, והיה שמך יובל "נח" הררי. בעקבות הכתבה בניו-יורקר, הופעותיו של הררי בשנה האחרונה וספרו האחרון

מדוע על כל יהודי לתמוך בסנדרס למשרת האיש החזק בעולם?

במאמר מערכת מסביר כבוד הרב אלוף מדוע הוא - תומך ותיק של טרומפ, קפיטליסט מושבע ואיש הימין-הדתי העמוק - מתפלל לבחירתו של סנדרס לנשיאות. האם העורך הראשי של התדרדרות הארץ פתח פוזיציית שורט ענקית על אמריקה? האם השוביניזם האתני שלו העביר אותו על דעתו? האם השתגע לחשוב שבתוך סנדרס פועם לב יהודי חם או שמא הוא מזהה פעימות דופק אחרות בעורקי ההיסטוריה? סנדרס מול טרומפ כשעת מבחן לאתנוצנטריות היהודית: האם באמת כל יהודי עדיף על כל גוי, או שמא הריאליה תכפיף את הפנטזיה?

איזו פילוסופיה מחכה לנו בסוף ההיסטוריה?

הראייה לפיה בעתיד הנראה לעין תחליף הבינה המלאכותית את האדם גורמת כבר עכשיו לשינוי סדרי בראשית בעולם המשמעויות האנושי. רבות מהאידיאולוגיות ורבים מהמניעים הפסיכולוגיים שמובילים כיום את האדם עומדים בפני איבוד רלוונטיות מוחלט, אך איזו תפיסת עולם תוכל להחליף אותם? שמאלנים, ימנים, יהודים, ערבים, נשים, מזרחים, קפיטליסטים, חתולים ושונאי חתולים: מחלוקות אידיאולוגיות ומוסריות, בדיוק כמו בעיות פילוסופיות ויטגנשטייניות, לעולם אינן נפתרות - הן נעלמות. כתבתינו הציצה מעבר לשבר אפיסטמולוגי - וחזרה חיה לספר

כיצד ניתן להתנגד לתקשורת?

הגיעה העת למלחמת תרבות מקיפה - בתקשורת (ולא, לא בגלל ביבי). תופעת האקטואליה חורגת בימינו ממימדים של עוד תודעה כוזבת מיני רבות והגיעה למימדי השתלטות עויינת על התרבות ועל תודעת האדם - ועליהם להשכים להורגה לפני שתחסל אותם (במחשבות מעמיקות על ביבי). רק שילוב בין "הסולידית" לחברה החרדית יאפשר עמדה של אדישות לחומר ולחיי השעה - עולמה של התקשורת - ועיסוק ברוח ובחיי עולם - עולמה של התרבות. ימי הביניים כאלטרנטיבה לאסכולת פרנקפורט

מדוע אבדה דמות הגאון מן החברה?

כיצד הפכה הגאונות מתופעה בעלת משמעות חברתית רחבה לעניין אינדיבידואלי? בעידן בו אמצעי היצור הם מכונות אינטליגנציה (כמו המחשבים והבינה המלאכותית), ושהתפוקה בו היא רוחנית במהותה (כמו קוד ומדיה), הולך ונולד קונפליקט בין מעמדי חדש, עם פער וחלוקה חברתיים חדשים: ההמון נגד האליטה האינטליגנטית והאינטלקטואלית, והאליטה של האינטליגנציה נגד ההמון (שכיום נהוג לקרוא לו בכחש "הציבור"). מאבק זה, שהוא זר לחלוטין לחברה המסורתית (כדוגמת החברה החרדית, שם ברורה כפיפותו של ההמון לגאון), הוא בעל פוטנציאל הרסני מאין כמותו למאה ה-21, עם הפיכתם ההדרגתית של ההמונים לנחותים מהאינטליגנציה המלאכותית, ומצד שני לריבונים עליונים (בזכות הדמוקרטיה הפופוליסטית). האם המדוכאים של ימינו, החיים בתודעה כוזבת (ע"ע תודעת הפייסבוק), הם מדוכאים בצדק, כי הם טיפשים? ומה יקרה כשההמון יכפיף למרותו את הגאון, במקום להפך? מטומטמי כל העולם התאחדו! (מה זה אם לא הגדרת הפייסבוק?)

קץ האקטואליה מול קץ ההיסטוריה

סיכום הטור - וסיכום העולם בתחילת המאה ה-21. החתולה מגיבה פעם אחת ולתמיד לכל הפוסטים ולכל התגובות בפיד שלה מאז ומעולם. אמל"ק: קצר מדי, לא קראתי

על מוסר פוליטי (א'): מדוע השמאל תמיד כושל והימין תמיד טיפש?

השמאל והימין צודקים כמעט תמיד באבחנותיהם על המציאות: הפלסטינים מסכנים, הפלסטינים מסוכנים, העניים מסכנים, העניים מתמסכנים, החיות מסכנות, כדור הארץ בסכנה, אונס זה נורא, רצח זה זוועה, הפושעים מסוכנים, הפושעים מסכנים, הקפיטליזם מצליח, הקפיטליזם כושל. כל צד משקיע אנרגיה (והתרגשות!) רבה בהדגשת אבחנותיו הטריביאליות, אך הכשל נמצא במקום אחר: בגזירת הפתרונות הפשטנית, שאיננה מבינה את קיומם של מעגלי משוב במערכות כאוטיות, ומנותקת מהפתרון הפוליטי היחיד שעבד ב-500 השנים האחרונות

מוסר ופוליטיקה (ב'): הפתרון לסכסוך, לעוני, למעמד האישה ולאידיוטיות

שלוש שאלות חשובות: מהו הפתרון המוסרי לסכסוך? מהו הפתרון המוסרי לעוני? מהו הפתרון המוסרי לבעיית מעמד האישה? ועכשיו, ננסה זאת אחרת: מהו הפתרון המדעי לסכסוך? מהו הפתרון המדעי לעוני? מהו הפתרון המדעי לבעיית מעמד האישה? וכעת לשאלה האמיתית: מדוע שלוש השאלות הראשונות הן קלישאות (אותן אנו אוהבים לאמץ), ומדוע שלוש השאלות האחרונות נדמות לנו כפירכות (מהן אנו נרתעים). מה במוסר גורם לנו לאהוב אותו ולהאמין בו (בניגוד לכל ניסיון אמפירי) ומה במדע גורם לנו לזלזל בכוחו ולא להאמין ביכולותיו (בניגוד לכל ניסיון אמפירי)?

הפוליטיקה של המוסר (ג'): ממוסר הכוונות ומוסר התכליות אל מוסר האמצעים

מבוא תיאורטי לאתיקה חדשה, שנחלצת מהפרדוקסים המאפיינים את הדיון הפוליטי בין זמננו. המוסר בימינו פשט את הרגל והפך לגורם שלילי בקבלת ההחלטות - ולכן לא מוסרי. לפיכך יש צורך בפרדיגמה אחרת, שרואה בלמידה את המעשה המוסרי - ובפרט בלמידה האמפירית-מדעית, כמקבילה למוסר ההלכתי של לימוד התורה. כבר כיום חשיבה זו יכולה לשמש כמורה דרך שלילי: לזהות את צורות החשיבה המוסרניות ההרסניות, ולנקות את המוסר מהמטאפיזיקה הדתית המזיקה שפשטה בו - גם ובעיקר בצורתו החילונית לכאורה

מדוע עלינו להחליף את הדמוקרטיה במטריארכיה?

הפתרון למשבר הדמוקרטיה איננו יכול להיות דמוקרטי, אך הוא כן חייב לנבוע מרוחות הזמן - ואף יכול להשתלב במפנה הגדול ביחסי הכוחות בין המינים. ישנה רק שיטת שלטון בסיסית אחת שעוד לא נוסתה באופן נרחב בהיסטוריה, ובפרט בחברה המודרנית: מטריארכיה. עולם בו המין החלש תופס את עמדות הכוח - במין איזון אינהרנטי בין הכוח לאלימות - עתיד ליצור חברה אנושית שעוד לא הכרנו, עם פוליטיקה ומנהל חדשים ונקיים מחולאי רעלן הטסטוסטרון. כל שצריך זה מפנה אידיאולוגי ומשאל עם - לנשים מובטח רוב של 51%. שהרי שלטון נשי הוא וודאי שיטת השלטון הגרועה ביותר - מלבד כל יתר השיטות שנוסו עד היום

הישג בלעדי אדיר ל-"התדרדרות הארץ": ראיון מיוחד עם נשיא ארה"ב טרומפ

את הסקופ החלומי והראשון שלי כעיתונאית עצמאית אני מייחסת למזל של חתולים. הכל התחיל בשעה 3 בלילה שעון וושינגטון ו-10 בבוקר שעון ישראל. אני וטרומפ התעוררנו באותה שעה - הוא בזעם כדי לצייץ ואני מנמנום חתולי נעים כדי להתאמן בלכידת ציפורים. מכיוון שכל ארה"ב ישנה, עטתי על הטרף הקל בטוויטר במיומנות של טורפת-על במרחב האורבני - והשאר היסטוריה. כך הוצאתי מהאדם החשוב בתבל את סודותיו וחילצתי ממנו את התשתית הרעיונית שמפעילה אותו - וחשפתי אותו עירום ועריה

אידיאולוגיה במשבר: מה הרלוונטיות של השמרנות למאה ה-21? (חלק א')

אלגוריתם למידה שמרני הוא אלגוריתם שמפחית את השגיאה על חשבון מהירות הלמידה. במצבים מסויימים מדובר בטרייד אוף שהוא משחק סכום אפס, וככל שהסיכון יורד - כך גם יורדים הרווח וההפסד הפוטנציאליים. אך מהם התנאים שבהם דווקא שמרנות מעלה את רמת הטעויות ומגבירה סיכונים? ככל שהסביבה משתנה במהירות רבה יותר, כך גם השמרנות נתקלת באתגר גדול יותר. אילו שינויים יש לעשות באידיאולוגיה השמרנית על מנת להתאימה למציאות גלובלית וטכנולוגית העוברת האצה?

אידיאולוגיה במשבר: על האידיאולוגיה החדשנית - כתחליף לאידיאולוגיה השמרנית (חלק ב')

החדשנות דומה לשמרנות בכך שהיא מעדיפה את החלפת האידיאולוגיה במתודולוגיה, אך היא פשוט בוחרת מתודולוגיה מבוססת יותר מזו השמרנית - ובעיקר מהירה וגמישה יותר. מדע המדינה נקרא בימינו להרחיב את אופקיו וליישם לקחים ומתודולוגיות למידה שנלמדו בתורת הארגונים ובעולם האלגוריתמיקה. או אז יגלה שנפתחים לפניו אופקים חדשים של ניסיון מתודולוגי ארגוני אדיר, שמבוסס על מיליארדי שנות אבולוציה (אלגוריתמים אבולוציוניים וכאלה בהשראת מדעי המוח), על רעיונות מתמטיים ופיזיקליים חדשים (רחמנא ליצלן), על המתודה המדעית עצמה - וגם על לקחים מעולם הסטארט-אפים הפועל תחת אילוצים סביבתיים קיצוניים

ברק בישל מרק: מדוע באמת חזר ברק ומהי תוכניתו הנסתרת הגדולה?

הז'אנר של אהוד ברק מהלך קסם על ישראל הוותיקה, אך הוא בנוי על אחד האמצעים הפרימיטיביים ביותר שקיימים בפואטיקה: ההפתעה. זהו ז'אנר הסיפור הבלשי התככני, שרק בסופו נבין את ההתחלה. אהוד ברק ידוע כמרכיב שעונים, מתכנן מבצעים מדוייקים, ובעל יכולת אנליטית מרשימה. לכן קהלו מצפה ממנו לתחבולנות מבריקה ולתוכניות מחוכמות. מה חבל שהוא מחבר כושל, שאינו שולט בז'אנר של עצמו

שואת ההומואים: הרב פרץ מציל את ההומואים מהשמדה עצמית ומהתבוללות

הומואים הם, כידוע, יצורים מופלאים, אך כנראה שאינם יודעים מתמטיקה. מעולם לא היה דבר במהלך ההיסטוריה האנושית שתרם להכחדת ההומואים יותר מהתנועה לזכויות ההומואים של שנות ה-70, יחד עם רעיון ה-"הומו" עצמו. אם הרב פרץ לא יצליח במזימתו, "הבעיה ההומוסקסואלית" תפתור בסופו של דבר את עצמה, כך שהרב פרץ נמצא בעמדת ווין-ווין מול הקהילה

כיצד תיראה מדינה יהודית? חלק א': ביבי ככפירה במלכות שמיים

גם הרעיון של "ביבי מלך ישראל" וגם זה מדינת חוק - מנוגדים באופן עמוק למאוויים היהודיים המקוריים, שהציונות רתמה באופן מניפולטיבי לצרכיה. שיטת השלטון היהודית של אחרית הימים אליה ערגו דורות של יהודים איננה שלטון יהודי אלא אנרכיזם דתי, שהוא היה הבשורה המדינית הגדולה של העם היוצא ממצרים, כפי שהבין יפה האנרכיסט גרשם שלום. זוהי שיטה שמתנגדת לשלטון בשר ודם כלשהו, כי "אין לנו מלך - אלא אתה". על הבלוקצ'יין והתפתחויות טכנולוגיות אחרות שמאפשרות את תחיית האנרכיזם היהודי כאופציה ריאלית - ועל האנרכיזם כמקור המונותיאיזם

כיצד תיראה מדינה יהודית? חלק ב': הלכה מדינת ההלכה - קבלו את מדינת הקבלה

ההלכה, כשיטת חיים גלותית, הולכת ופושטת בהדרגה את הרגל בימינו, והרלוונטיות שלה למדינת הלכה מעוררת גיחוך. לעומתה, הקבלה היתה תנועה חלוצית בתולדות האנושות, שהקדימה את מהפכת המחשוב בכך שהיתה הראשונה שניסחה רעיונות של טכנולוגיה רוחנית, והפכה את החוקים לתיקונים ולכלים. לכן, במדינת קבלה החוקיות תהיה שונה לחלוטין מאשר במדינת הלכה (שרק תחליף את מקור סמכות החוק). בקבלה, בניגוד לחוק המשפטי, החוק הוא אורגני למציאות, כמו החוק המדעי. לכן מדינת קבלה תאפשר דווקא התנהלות כמו-מדעית והנדסה רוחנית, והפעם תוך שימוש בטכנולוגיות עידן המידע כבסיס המדינתי

נתניהו מייאו: מדוע אצביע שוב ביבי?

ביבי מוביל אותנו לארץ חדשה - אבל לא יזכה להיכנס אליה. הטרגיות שלו היא הטרגיות של דור המדבר של הציונות, ונפשו המסוכסכת היא לא רק המנוע של מנהיגותו - אלא מקור כוחה בנפש הלאומית. אצביע ביבי, ושוב ביבי, ואם יהיו בחירות שלישיות - אצביע שוב ביבי. לא כי אני חתולה משוגעת, אלא כי העולם וביבי משוגעים שניהם. ביבי אמנם רחוק מרוח היהדות, אבל הוא התגלמות הנפש היהודית ומררתה, ולכן אין מתאים ממנו לגלם אותה על במת ההיסטוריה העולמית. התפקיד - שלו

ראיון עם גדול הפילוסופים החיים בנתניה: האדם כשוק

הניצחון התודעתי של הקפיטליזם מצייר את פנים האדם כמערכת כלכלית-תחרותית. מערכות לומדות כגון האבולוציה והמוח מובנות כשוק חופשי בו הגברים מתחרים על הנשים והנוירונים בשכבה אחת מתחרים על הנוירונים בשכבה הבאה. באופן זה, התחרותיות במוח היא זו שיוצרת את הלמידה, כפי שהתחרותיות היא המנוע האבולוציוני. על מחשבות שמתחרות על הנאה והנעה במוח נתנייתי דגול אחד שמתודלק בבננות רבות מספור

הרצון להיות אמריקה: על העליבות של "המחאה האתיופית"

חתולה פוליטית: טור שני במדור החדש של בלהה ראובן. והפעם חתולת הבית מזנבת בחתול שחור ענק ואימתני, עם ראסטות וגרוב וקפוצ'ון ובלינג, שנראה כמו מלך הפח האותנטי וקורא לעצמו ניגר, אבל משום מה מדבר במבטא אמריקאי, מה שהורס הכל. על עוד קורבן של פוליטיקת הזנבויות

האם ניתן לדמיין גוגל ופייסבוק אחרות?

מדוע גוגל הפכה את רשת האתרים לרשת תרבותית ואיכותית יותר מרשת המשתמשים שיצרה פייסבוק, והאם זו גזירת גורל? המגמה האנטי-ביורוקרטית יצרה בתקופתינו העדפה לארכיטקטורות טכנולוגיות וחברתיות שטוחות, אך לריבוד יש דווקא חשיבות אדירה לתפקודה של מדינה או תרבות. לפיכך נוצרה סתירה בין האמצעים הטכנולוגיים הנוכחיים לתרבות הגבוהה ולדמוקרטיית הנציגים. סתירה זו תיפתר רק באמצעות סוג חדש של ריבוד, שאיננו מבוסס על רעיון השליטה הביורוקרטי, אלא על רעיון המשתמש הריבוני

על הרעיון של טרור מיני: סטארט-אפ ישראלי חדש לטרור העולמי

חתולה פוליטית: טור חדש של בלהה ראובן. והפעם החתולה נוברת בחיבור המתבקש בין שני סוגי היסטריות קבוצתיות שמטפחת המדיה שלנו. מדוע לאנוס אישה או ילדה זה יותר חמור מלרצוח אותה? הזיווג של הטאבו המסעיר ביותר את דמיון ההמון בעידן #מי_טו לרעיון הטרור הוא פורה ביותר, ועוד נזכה לטעום רבות מפרי הבאושים שלו, והכל בזכות ההיסטריה שלנו. על טרור הפורנו כעתיד הטרור במאה ה-21 - ובסכסוך שלנו בפרט. כי רצח זה כזה המאה ה-20

מלחמת האזרחים הישראלית תמלא את תפקיד מלחמת האזרחים האמריקאית בשחרור הפלסטינים

בארץ ישראל קמו שני עמים: יהודה וישראל. החורבן אמנם איחד אותם לעם אחד, אך הגיע הזמן לחזור למצב המקורי. אין דרך לגשר בין עם הימין לבין עם השמאל, השונים אחד משהשני בערכיהם, בשאיפותיהם, באמונתם הדתית ובמשטר הרצוי להם - כל מה שמבדיל בין אומות. האם הגיע הזמן להיפרד מהאיחוד במקבילה ישראלית של הברקזיט - תל-אביב-זיט?

פרויקט מיוחד: מה מצביעים חברי מערכת "התדרדרות הארץ"?

אמנם המערכת קטנה אבל מגוון הדעות גדול ומגוון בהרבה מאשר במערכות גדולות בהרבה (ולא נזכיר שמות). לרגל הבחירות ביקשנו מחברי המערכת לנמק את הצבעתם. מי מצביע טיבי ומי מצביע ביבי? ומי, כמו תמיד, יישאר בבית

שיחה עם הוגה פוליטי רדיקלי מוביל מאסכולת נתניה

לרגל הבחירות ישבנו עם ההוגה בסלון ביתו, כשהוא צופה בחדשות הטלוויזיה, אוכל בננות ומקלל בפילוסופית שוטפת. מהן מטרות הטכנולוגיה הפוליטית? כיצד תורת המשחקים מסבירה את התיקו הפוליטי במערב? מדוע טראמפ הוא הדבר הכי טוב שהיה יכול לקרות לתרבות? ואיזה מיתוס פמיניסטי יוכל להחליף את הנצרות? כל מה שיש לאסכולת נתניה לומר על החדשות ומזג האוויר

טיבי - הביבי האישי שלי

מה גורם לרב בישראל לתמוך בטיבי? מאמר מערכת ראשון ב-"התדרדרות הארץ"

החירות היא זהות

סלבוי ז'יז'ק בא אליי בחלום הלילה והתוודה שהוא היה מצביע פייגלין

נאום הבחירות של הנחש

שוב מתקיימות בחירות בגן עדן עלי אדמות. נסו תרגיל מעניין: לעבור על כל הקשת הפוליטית ולנסות להזדהות בלב ובנפש עם כל אחת ואחת מהמפלגות - מהימין הקיצוני ועד השמאל הקיצוני, מהחרדים ועד לערבים. ככל שתהיו מסוגלים לרצות להצביע למנעד רחב יותר, עם סתירות חריפות יותר - כך מוחכם יפתח לעולם תפיסתי חדש ומסעיר

מכתב נסער למערכת

עוד לא מאוחר לחסל את בשאר - יש בכך חשיבות מוסרית עקרונית כמו בהריגת אייכמן. אסור שהוא ימשיך כאילו כלום. על הפשע הנורא של ישראל בסוריה. מכתב שנשלח מעיגול שחור למערכת "הארץ" בעיצומה של מלחמת האזרחים בסוריה ולא פורסם

בחירות הכלום נגד השום-דבר: שני המועמדים הגלותיים מוכיחים שהפסיביות היהודית ניצחה סופית את האקטיביות הציונית

חלופה לבחירות הדמוקרטיות שמבוססת על אלגוריתם למידה עמוקה תייצר בחירה איכותית בהרבה מזו הקיימת, ומסוגלת להציל את הדמוקרטיה מעצמה. לקראת שיטת בחירות המבוססת על ארכיטקטורה חדשה ועמוקה

מהם התנאים ליצירתם של תורי זהב תרבותיים והאם ניתן לשחזרם באמצעים טכנולוגיים בתקופתינו?

מדוע רוב האינטלקטואלים הם שמאלנים? האם אפלטון היה יותר ימני או יותר שמאלני מאריסטו? האם התפתחות טכנולוגית הביאה ליצירת התנ"ך? מה הקשר בין מיתוס מעמד הר סיני להמצאת האלפבית בסיני? ראיון ספקולטיבי עם היסטוריון ספקולטיבי. שם ההיסטוריון והשאלות שמורים במערכת

אולימפיאדת הרוח הראשונה

אילו יוזמות עוד יכולות להצדיק את היומרה הישראלית להיות אור לגויים בהקשר חיובי - ולא מתקרבן ומטיפני? הבבון המקומי בהצעה גאונית לממשלת ישראל שתעזור להילחם באנטישמיות באמצעות תחרותיות וקנאה. תרבותי יותר, גבוה יותר, חזק יותר

משבר פולחן הבנים של המאה ה-21

היהדות היא כנראה המועמדת הטובה ביותר להיות התרבות שתצמיח מתוכה בינה על-אנושית. מדוע עלינו להעדיף השבחה גנטית של בנינו על פני בינה מלאכותית? על הטרגדיה אליה צועדת האנושות בבחירתה בהשקעות עתק באינטליגנציה מלאכותית לעומת חסימה מוחלטת של המחקר בהשבחת אינטליגנציה אנושית

הצבא מנסה לבצע הפיכה פוליטית נגד נתניהו: מפלגת הגנרלים היא עוד שלב בתהליך הארדואניזציה של ישראל

כשהעם הופך דתי יותר - הצבא הופך לשומר הממלכתיות במערכת הישראלית. לא הימין אלא המערכת הצבאית היא הגורם הפוליטי החזק והאחראי ביותר בישראל, ולכן זהות הרמטכ"ל חשובה בהרבה מזהות ראש הממשלה

החתול שלך מזיק לך

חיות מחמד - לא מכוניות, בתים, צמחים, או מוצרים אחרים כלשהם - הם האובייקטים המשוכפלים ביותר כיום ברשתות חברתיות. שורר סביבם קונצנזוס נדיר שמסתיר עיוות מוסרי, תיאולוגיה סמויה וסיפוק של צרכים אפלים שכבר אינם לגיטימיים ביחסים אנושיים

ראיון עם הפילוסוף החשוב ביותר בנתניה

ראיון נדיר ובלעדי עם הפילוסוף, שהסכים לשוחח עם שליח "התדרדרות הארץ" בתנאי שרק התשובות יופיעו בראיון - ללא השאלות. גם על כך הוא נשאל, אבל תוכלו לקרוא רק את התשובה

המורשת של ביבי: ניצחון היסטורי על אובמה והתנועה הלאומית הפלסטינית

אסטרטגיית נתניהו היתה למשוך זמן בין נפילת הסדר הליברלי-דמוקרטי לעליית סדר טכנולוגי-כלכלי חדש לבמה העולמית. היכולות שהוא פיתח בזוגיות עם שרה הן אותן יכולות שאיפשרו לו לשלוט במדינת הכאוס הישראלית ולהחזיק מעמד מול תהפוכות ההיסטוריה והאזור

האם תיתכן מיניות ללא חטא? תנועת #מי_טו מכוננת מחדש את רעיון החטא במיניות המחולנת

ימי הביניים חוזרים - וזו התפתחות חיובית. החילוניות מעולם לא נפטרה מהתשתית הדתית שבבסיסה, והכישלון לעשות זאת בתחום המיני עלה לנו בסבל רב ומיותר

ימין נגד שמאל: עקרון העונג מול עקרון המציאות

במפת הנפש הלאומית השמאל מייצג את עקרון המציאות והימין מייצג את עקרון העונג. כל עוד המצב הזה ימשך, השמאל לא יבין את מקור משיכתו של הימין - והימין תמיד ינצח

אפי נוה הוא קורבן בדיוק כמו בחורה שפרצו לה לטלפון והפיצו תמונות עירום שלה

אפי נוה הוא פושע. אפי נוה הוא זכאי. האם יש סתירה לוגית בין שני המשפטים הללו? לא, כי בצדק הפרוצדורה יותר חשובה מהאמת, ועד שנבין זאת לא נפסיק לגרום עוול לגברים, נשים - וגם לפלסטינים

כתמיד, לשינוי הגיאופוליטי הגדול של ימינו יש נוכחות אפסית בדיון הציבורי

ביבי וטראמפ ירשמו בהיסטוריה כשתי אנקדוטות לחובבי טריוויה היסטורית. לעומת זאת, שני מנהיגים אחרים בני הזמן יזכרו לדורות

החזרת העבדות כסיכוי האחרון של העולם השלישי וכעתיד התעסוקה בעולם הראשון

המודל של החינוך כיום הוא לא כלכלי. מי שאשמה בכך היא הפילוסופיה ההומניסטית שדגלה בחירות האינדיבידואל

מדוע לגיטימי לבחור ראש ממשלה לפי יופיו החיצוני?

ביבי הוא תנועת אוונגרד שמאתגרת את האסתטיקה של החברה הישראלית ומעמידה אותה מול בחירה חריפה בין נורמות אסתטיות יהודיות לנורמות נוצריות-אירופאיות

מותו הצפוי של מוסד המדינה - ועמו הסכסוך על מדינה פלסטינית

השאלה אם אתה מעוניין בכלכלה קפיטליסטית או סוציאליסטית לא תוכרע בבחירות בין ימין ושמאל אלא תהפוך לשאלה אישית של איזה ביטוח כלכלי אתה קונה

האם הטאבו המיני הבא הוא טאבו על מין בין הורים?

השינויים הסוציולוגיים והרפואיים יפרידו בין שתי הפונקציות שחיבורן ההיסטורי היה מוסד המשפחה: מין והורות. זה יהיה סופה האמיתי של הפטריארכיה

חתולה פוליטית

טור פוליטי קצר של בלהה ראובן בענייני דיומא ובענייני דמייאו, שמטרתו לנסות להגיב להתרחשויות ולרחש בחש הציבורי בזמן אמת ולמשוך את קוראי האקטואליה - לאלטרנטיבה. מול תקשורת יללנית ועצלנית מחשבתית נציג חתוליות גאה, מובילה ובעלת פרווה מבריקה, שתזהר באור יקרות על הספה למול האספסוף של חתולי הרחוב בכיכר הפייסבוק. כך נילחם בסטיגמה שנוצרה בתודעה הציבורית שמקשרת בין חתולה לפח - ובין אקטואליה לזיבולי מוח

התדרדרות הארץ


source: hitdarderut-haaretz

source_format: html

html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>נתניהו מייאו: מדוע אצביע שוב ביבי? - אקטואליה אלטרנטיבית - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/actualia30" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/bibimoses.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

נתניהו מייאו: מדוע אצביע שוב ביבי?

ביבי מוביל אותנו לארץ חדשה - אבל לא יזכה להיכנס אליה. הטרגיות שלו היא הטרגיות של דור המדבר של הציונות, ונפשו המסוכסכת היא לא רק המנוע של מנהיגותו - אלא מקור כוחה בנפש הלאומית. אצביע ביבי, ושוב ביבי, ואם יהיו בחירות שלישיות - אצביע שוב ביבי. לא כי אני חתולה משוגעת, אלא כי העולם וביבי משוגעים שניהם. ביבי אמנם רחוק מרוח היהדות, אבל הוא התגלמות הנפש היהודית ומררתה, ולכן אין מתאים ממנו לגלם אותה על במת ההיסטוריה העולמית. התפקיד - שלו

מאת: חתולה פוליטית

העסקה האפלה באמת בין ביבי ומוזס. בתמונה - כל הדיברות ששבר המנהיג  (מקור)

ביבי שלי הוא לא ביבי שלכם. כלומר, הוא אולי כן, אבל הוא שלי באופן שלא יהיה שלכם לעולם. כי המהות הפנימית של ביבי זו תנועת נפש לעומתית של התרסה. זה צורך נפשי עמוק מני חקר אצלו, ולכן הוא גם עונה על צורך עמוק (מהסוג שגורם לך לכתוב מאמרי דווקא). הוא מאפשר לאנשים בחברה שיש להם צורך כזה - להוציא את הרעל שלהם דרכו, דרך המנהיגות הרעילה, במקום דרך זוגיות רעילה או הורות רעילה. כמו כל קורבן טהרה, דהיינו קורבן שמטהר מטומאה, הוא מנקז אליו את הלכלוך והטינוף ובכך מנקה את החברה ומכפר על פשעיה. אם לא יוציאו את זה דרך ביבי או עליו - הדחף האפל הזה יצא בחיים האמיתיים. לכן הוא מאפשר כעס, אם עליו ואם דרכו, בעולם שאוסר על אלימות. ביבי הוא שחרור. לכן ביבי הוא באמת קורבן.

ביבי הוא מעין מחזה טרגי, שמביא את החברה לקתרזיס, ומזכך אותה. הוא טוטם של תסכול. אך מדוע אנחנו זקוקים לטוטם כזה? למה לא נוכל להיות עם ככל העמים שבוחרים מנהיגים משעממים? כי העם היהודי - וזה נושא שאין מדברים בו - נושא בתוכו תסכול אדיר. זה התסכול של הפער בין ההבטחות והציפיות (בהתחלה הציפיות האלוהיות, בהמשך הציפיות ההוריות ולבסוף הציפיות העצמיות) - לבין המציאות. חלום אוטופי שנבנה אלפיים שנה - נפגש בקרקע העולם בארץ ישראל, והפגישה - לא משהו. איפה כתוב בנבואות הגאולה על פלסטינים, על פקקים בראשון וחתונות ממבט ראשון? אבל זה לא רק המשיח, וזה אפילו לא בעיקר האכזבה המובנית במשיחי השקר השונים, אלא תסכול אדיר ועמוק, שכמעט אין לו שם שיוכל לבטא אותו, אבל זכה אצלנו לכינוי מוסכם: השואה.

כל מי שקורא את תומכי ביבי יודע שהם אינם מאושרים בחלקם - והמנוע הרטורי-אינטלקטואלי מאחוריהם הוא ההתרסה. לא מדובר במתוקים נגד חמוצים - אלא במלפפונים בחומץ לעומת מלפפונים בחומצה. ביבי הוא מגנט לאוכלוסיות שמרגישות שנעשה להן עוול, ומחבר אותן לחברה הישראלית, ואז מזקק אותה עצמה להתרסה מול העולם המערבי, מתוך הכעס העצום של היהודים על בגידת העולם בהם. לכן עיקר הכעס מכוון על אירופה, על הנאורות, על התרבות הגבוהה, על המוסדות הבינלאומיים וחוקיהם, ואפילו על המוסר ההומניסטי עצמו, על "העולם". כל טיפת דם יהודית שנשפכת מעוררת תסכול ברמה הלאומית, ובתודעת האומה כולה עד לאחרון פרטיה, עניין שאין לו אח ורע באף עם בעולם. גם התוכן הפנזטיוני העיקרי של ביבי - הפחד משואה שנייה - הוא פנטזיה אפלה לשחזור הטראומה, והתבחבשות מתמדת סביב הפצע הבלתי נרפא.

אבל האמת היא שאי אפשר להאשים את השואה בהכל, ולא בעצם ההבניה של הנוירוטיות וההתרסה (אלא רק בעוצמת הצורך הלאומי העצום מאחוריה). מתי הפכנו לעם מעצבן ומתעצבן? אם נחזור לספר בראשית, נראה שבאופן חריג לתנ"ך האבות דווקא כלל לא עיצבנו את האל. למעשה, אלוהים הבטיח הרים וגבעות לאבות עושי רצונו, ולא הבין כלל מאיפה נפל עליו העם הזה באמצע ספר שמות, שבתחילתו עוד היה עם כנוע מאוד של עבדים. מי שעיצב את אופי העם מחדש היה מנהיג דגול, שהטביע עליו את חותם אישיותו כפי שביבי מטביע אותה על ישראל.

משה, העצבני שבמנהיגי התנ"ך, הורג המצרי בחמת זעם, שבסופו של דבר גם לא זכה להיכנס לארץ בגלל כעסו - הוא אדם שתמיד עומד על שפת הר גועש ומעלה עשן. משה הוא אדם שגדל אצל השונאים שלו, שהבין שמי שגידל אותו הוא זה שהפריד אותו מאמו, ולכן מנוע הכעס הפנימי שבוער בו - הסנה שבוער ואיננו אוכל - הוא המנוע הרגשי של היציאה ממצרים. אלוהים אצלו מייד מביא מכות איומות ואכזריות, שאין כמותן בכל התנ"ך, ומפליא להכות את פרעה שבביתו גדל. משה הוא שעיצב את תודעת העצבים, הוא היה המנהיג הרעיל הגדול, זה שבכוח אישיותו הממאירה יצר את חטא העגל התמוה, שבו אפילו אחיו השתתף, ומייד אחר כך שבר את לוחות האל עצמו - בזעמו - ויזם הרג אקראי בעם, מתוך התפרצות זעם טהורה, ולא בפעם האחרונה.

תנועת הנפש המתריסה של משה, גם כלפי אלוהים עצמו וגם כלפי העם (כל ספר דברים הוא תלונה אחת גדולה על העם לפני מותו) - היא זו שיצרה את המנהיגות הגדולה שלו. וממשה עד ביבי לא קם לנו מנהיג מעצבן ומתריס כמוהו. לכן ביבי הוא לא מנהיג של פעם בדור, או פעם בחיים, אלא מנהיג משיחי אליו חיכינו גלות שלמה. הצביעו ביבי - כי התרסקותו של משיח שקר היא מחזה ספקטקולרי, מחזה מוסר, ואסור להפסיקו טרם המערכה האחרונה. אין זו אשמתו של ביבי שהוא משיח שקר, כמו שלא היתה זו אשמתו של שבתי צבי. זו המציאות עצמה שלא בסדר, זה העולם הזה שמקולקל עד לשד ההוויה - ועל זה אנחנו כל כך כועסים.

אקטואליה אלטרנטיבית


text:
התדרדרות הארץ

הקומדיה היהודית

אם לא הייתי אנטישמי היהודים בעצמם היו בונים לי את הפצצה ומפענחים עבורי את הצפנים, ולא דוחפים את האמריקאים בפנים, והנאצים היו מנצחים במלחמה - בזכות היהודים הגרמנים

מאת: הכלב של הפריץ

דנטה וורגיליוס בגיהנום - ויליאם בוגרי (מקור)

חלמתי שסתם ככה באמצע החיים, במחצית ליל כיפורים כשכל הנפשות עולות לשמים להישפט, מצאתי את עצמי תועה בחושך ביער אפל באמצע גן עדן. ולא ברור לי איפה כל הצדיקים שסיפרו לנו עליהם. הכול ריק, אפילו חיות הקודש ברחו. לא יכול להיות שאף יהודי לא היה מספיק צדיק להגיע לגן עדן. איפה לפחות כל ניצולי השואה, כלומר, אופס, הקורבנות?

והנה על אחד העצים - אני רואה לא אחר מאשר חיים נחמן ביאליק, המשורר הלאומי. ואני קורא: זה אתה מקן לציפור?

\- אל תתחיל גם אתה.

\- אבל זה אתה מנד-נד? אתה ממש מקופח. ראית איך דפקו אותך בשטרות? עקף אותך בסיבוב הטשרנחובסקי.

וביאליק מתחמם: הוא באמת שווה חמישים. אבל למה לא אני על המאתיים?!

\- זה בטח בשביל הציטוט על השטר: אנחנו מגש הכסף עליו ניתנה מדינת היהודים. אבל בינינו, כבוגרי ישיבה, זה הכול אפלייה עדתית נגד התרבות האשכנזית. למה הכניסו רק משוררים בהברה ספרדית? לגמרי הדרה של ההברה אשכנזית.

וביאליק נאנח: נו, הדור הולך ופוחת. מה הדבר הבא, שקל יונה וולך? שלונסקי בשנקל? וזה עוד כלום לעומת התחרות שתהיה על העשר אגורות... ואותי דפקו פה להיות מדריך תיירים. בוא בוא, אראה לך מה שצריך לראות, סיבוב קצר ותבין את העיקרון.

והוא לוקח רואה אותי שם בעולם הבא לשער גדול שנשמעות מתוכו זעקות שבר נוראיות, וכתוב עליו: התקווה בת שנות אלפיים. וביאליק מפטיר: זה המדור של ציפורה בתופת היהודית, מדור לדוגמא שמאוד אוהבים להראות לתיירים שנקרא: "על חטא שחטאנו לפניך בגילוי עריות ועל חטא שחטאנו לפניך בגלוי ובסתר". והצעקות הולכות ומתקרבות, קורעות לב: חטאתי, עוויתי, פשעתי! וביאליק מסביר: פה למשל, מסתובבת ללא מנוחה נפשו של איזה עיתונאי אומלל, שפעם אחת חשקה נפשו להתראיין במקום לראיין, ואז הוא לא התאפק וכדי שישמעו אותו יותר טוב, נגע בזרת שלו באוזן של העיתונאית, ואף ניסה להחדיר אותה לצהוב, תוך שהוא מפיק מכך סיפוק עילאי. עכשיו, גורלו הנצחי הוא לעמוד פה עם היד שלו בתוך המחשוף של הסוהרת, והוא דופק לה על הלב באומץ ציבורי רב: "על חטא שחטאנו לפניך באימוץ הלב, ועל חטא שחטאנו לפניך באונס וברצון" וגומר, בעוד שעל פניה הבעת הכאב המקובלת אצל נשים בזמן תענוגות חריפים, כשלא ברור אם העונג בא מהכעס או להפך. אבל אם אתה עוד לא מבין את העיקרון - בוא הלאה.

והוא לוקח אותי למדור הפוליטי השבועי בתופת, שנקרא: "על חטא שחטאנו לפניך בטיפשות פה, ועל חטא שחטאנו לפניך בטומאת שפתיים". והנה שם במחלקת גדולי האומה כל ראשי הממשלה מבקשים סליחה. ביבי אומר: סליחה שמאלנים שקיצרתי לכם שנים מהחיים מרוב תסכול שגרמתי לכם על התסכול שנגרם לכם ממני. וגולדה: ביום הכיפורים הזה, ועם יד על הלב, אני חייבת לבקש סליחה שצדקתי. תראו כמה אנשים שלא יתקרבו לשטחים מרוב חשש - נוסעים לסיני של דאעש. כלומר עדיף שארם-א-שייח בלי שלום מלהפך. ובן גוריון: סליחה שניצחנו, ובזבזנו אשראי קורבני יקר שעלה מיליונים. היינו צריכים להפסיד לערבים, ואז תחת חסות ארגון שונרא היינו מייללים עשרה דורות שאנחנו פליטים מאירופה, ועושים פיגועים בברלין. טילים על הרייכסטאג! והאו"ם היה מגנה את גרמניה, ומתנדבות משוודיה היו עושות לנו טובה. וברק נואם: אני עומד פה היום, לפני מפלגת העבודה לדורותיה, התנועה הקיבוצית, ומפא"י ההיסטורית, ומתנצל על ההתנצלות שלי למזרחים. לא היתה לי אינטליגנציה רגשית. ושרון: אני מתנצל בפני הרגליים הארוכות של קונדוליסה. אשתי נפטרה, ולא ידעתי שהיא לסבית. היום הייתי מפוטר מייד. ורבין: אני מתנצל על פרס. ופרס: אני מתנצל על רבין. ובגין: אני מתנצל שאני לא מתנצל אבל לימדו אותי לא להתנצל. ושמיר: הנני העני ממעש, נרעש ונפחד מיושב תהילות ישראל. באתי להתחנן ולבקש סליחה בשם עמי ישראל אשר שלחוני לומר, שאנחנו מבקשים סליחה למרות שאנחנו לא מתנצלים על מי שאנחנו, כי אתה בעצם אשם בזה וצריך לבקש ממנו סליחה, ואז אולי נסלח לך.

ואני רואה שככל שהחטאים יותר גדולים - ככה הפוך - המדורים יותר גבוהים בעולם הבא היהודי. וביאליק אומר: זה ההיגיון הייחודי של היהדות. במקום שבעלי תשובה עומדים - צדיקים גמורים אינם עומדים. מכיוון שזדונות הופכות לזכויות כשחוזרים בתשובה, אז ככל שהחטא יותר גדול ככה המעלה יותר גדולה. ומכאן והלאה זה פשוט גבוה מדי ואני לא יכול ללוות אותך, כי נפטרתי לפני קום מדינת ישראל ולכן אני לא ישראלי ואין לי אזרחות, ורק ישראלים מורשים להיכנס למדורים עם אוויר פסגות שכזה.

\- למה, מה יש שם?

\- אני לא יכול להגיד לך.

\- אה, אני יודע! עכשיו אני אפגוש את האקסית המיתולוגית והיא סופסוף תבקש ממני סליחה. שנים חיכיתי לרגע הזה, כמה פעמים דמיינתי אותה כורעת בדמעות לפני ומבקשת סליחה - ואז אני לא סולח לה. ועכשיו סופסוף יתגשם החלום.

ואני רץ הכי מהר למעלה, מדלג על כל המדורים המשעממים, איפה שהפריץ מתנצל על הכלב, וירבעם על עגל הזהב, וסטאלין על השפם שבאמת היה מוגזם, והמן מסביר שפורים זה כמעט כיפורים והוא לא שומע טוב עם הפרג והכול היה בצחוק, ופרעה מדגים הכאה על לב במשקל כבד, וכו' - ישר אל המדור האחורי, והנה אני רואה שם - עם שטריימל ופאות - דווקא אקס מיתולוגי אחר: היטלר.

ואני כמעט בולע את הלשון: הייל היטלר, הכול בסדר? והיטלר מסלסל בטלית: באמת באמת שאני מבקש סליחה. טעיתי, בהחלט. שגיאה חמורה. אם לא הייתי רודף את היהודים הייתי מנצח. אתה יודע כמה חתני נובל יהודים הברחתי לארה"ב? את איינשטיין בעצמו. וכמה יהודים גאונים הרגתי? אם לא הייתי אנטישמי היהודים בעצמם היו בונים לי את הפצצה ומפענחים עבורי את הצפנים, ולא דוחפים את האמריקאים בפנים, והנאצים היו מנצחים במלחמה - בזכות היהודים הגרמנים.

ואני כבר לא מבין כלום. אם היטלר מתגייר וחוזר בתשובה - אני מתנצר וחוזר בשאלה! יונה הנביא צדק - אם הבהמה כל כך רבה. מה זה העולם הבא היהודי הזה, של החזרה בתשובה, שהוא גם תופת וגם גן עדן, מה זו תרבות הווידויים הזו שהיא שילוב של תהליך החזרה בתשובה ותהליך החזרה בשאלה לתהליך של חזרה בתמיהה?! והנה אני רואה מדור שכתוב עליו: "על חטא שחטאנו לפניך בלצון, ועל חטא שחטאנו לפניך בלשון הרע". וסוגרים אחרי את הדלת.

חיי לילה

domain: literature

html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>הקומדיה היהודית - חיי לילה - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/igul-shachor6" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/dante.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

הקומדיה היהודית

אם לא הייתי אנטישמי היהודים בעצמם היו בונים לי את הפצצה ומפענחים עבורי את הצפנים, ולא דוחפים את האמריקאים בפנים, והנאצים היו מנצחים במלחמה - בזכות היהודים הגרמנים

מאת: הכלב של הפריץ

דנטה וורגיליוס בגיהנום - ויליאם בוגרי  (מקור)

חלמתי שסתם ככה באמצע החיים, במחצית ליל כיפורים כשכל הנפשות עולות לשמים להישפט, מצאתי את עצמי תועה בחושך ביער אפל באמצע גן עדן. ולא ברור לי איפה כל הצדיקים שסיפרו לנו עליהם. הכול ריק, אפילו חיות הקודש ברחו. לא יכול להיות שאף יהודי לא היה מספיק צדיק להגיע לגן עדן. איפה לפחות כל ניצולי השואה, כלומר, אופס, הקורבנות?

והנה על אחד העצים - אני רואה לא אחר מאשר חיים נחמן ביאליק, המשורר הלאומי. ואני קורא: זה אתה מקן לציפור?

- אל תתחיל גם אתה.

- אבל זה אתה מנד-נד? אתה ממש מקופח. ראית איך דפקו אותך בשטרות? עקף אותך בסיבוב הטשרנחובסקי.

וביאליק מתחמם: הוא באמת שווה חמישים. אבל למה לא אני על המאתיים?!

- זה בטח בשביל הציטוט על השטר: אנחנו מגש הכסף עליו ניתנה מדינת היהודים. אבל בינינו, כבוגרי ישיבה, זה הכול אפלייה עדתית נגד התרבות האשכנזית. למה הכניסו רק משוררים בהברה ספרדית? לגמרי הדרה של ההברה אשכנזית.

וביאליק נאנח: נו, הדור הולך ופוחת. מה הדבר הבא, שקל יונה וולך? שלונסקי בשנקל? וזה עוד כלום לעומת התחרות שתהיה על העשר אגורות... ואותי דפקו פה להיות מדריך תיירים. בוא בוא, אראה לך מה שצריך לראות, סיבוב קצר ותבין את העיקרון.

והוא לוקח רואה אותי שם בעולם הבא לשער גדול שנשמעות מתוכו זעקות שבר נוראיות, וכתוב עליו: התקווה בת שנות אלפיים. וביאליק מפטיר: זה המדור של ציפורה בתופת היהודית, מדור לדוגמא שמאוד אוהבים להראות לתיירים שנקרא: "על חטא שחטאנו לפניך בגילוי עריות ועל חטא שחטאנו לפניך בגלוי ובסתר". והצעקות הולכות ומתקרבות, קורעות לב: חטאתי, עוויתי, פשעתי! וביאליק מסביר: פה למשל, מסתובבת ללא מנוחה נפשו של איזה עיתונאי אומלל, שפעם אחת חשקה נפשו להתראיין במקום לראיין, ואז הוא לא התאפק וכדי שישמעו אותו יותר טוב, נגע בזרת שלו באוזן של העיתונאית, ואף ניסה להחדיר אותה לצהוב, תוך שהוא מפיק מכך סיפוק עילאי. עכשיו, גורלו הנצחי הוא לעמוד פה עם היד שלו בתוך המחשוף של הסוהרת, והוא דופק לה על הלב באומץ ציבורי רב: "על חטא שחטאנו לפניך באימוץ הלב, ועל חטא שחטאנו לפניך באונס וברצון" וגומר, בעוד שעל פניה הבעת הכאב המקובלת אצל נשים בזמן תענוגות חריפים, כשלא ברור אם העונג בא מהכעס או להפך. אבל אם אתה עוד לא מבין את העיקרון - בוא הלאה.

והוא לוקח אותי למדור הפוליטי השבועי בתופת, שנקרא: "על חטא שחטאנו לפניך בטיפשות פה, ועל חטא שחטאנו לפניך בטומאת שפתיים". והנה שם במחלקת גדולי האומה כל ראשי הממשלה מבקשים סליחה. ביבי אומר: סליחה שמאלנים שקיצרתי לכם שנים מהחיים מרוב תסכול שגרמתי לכם על התסכול שנגרם לכם ממני. וגולדה: ביום הכיפורים הזה, ועם יד על הלב, אני חייבת לבקש סליחה שצדקתי. תראו כמה אנשים שלא יתקרבו לשטחים מרוב חשש - נוסעים לסיני של דאעש. כלומר עדיף שארם-א-שייח בלי שלום מלהפך. ובן גוריון: סליחה שניצחנו, ובזבזנו אשראי קורבני יקר שעלה מיליונים. היינו צריכים להפסיד לערבים, ואז תחת חסות ארגון שונרא היינו מייללים עשרה דורות שאנחנו פליטים מאירופה, ועושים פיגועים בברלין. טילים על הרייכסטאג! והאו"ם היה מגנה את גרמניה, ומתנדבות משוודיה היו עושות לנו טובה. וברק נואם: אני עומד פה היום, לפני מפלגת העבודה לדורותיה, התנועה הקיבוצית, ומפא"י ההיסטורית, ומתנצל על ההתנצלות שלי למזרחים. לא היתה לי אינטליגנציה רגשית. ושרון: אני מתנצל בפני הרגליים הארוכות של קונדוליסה. אשתי נפטרה, ולא ידעתי שהיא לסבית. היום הייתי מפוטר מייד. ורבין: אני מתנצל על פרס. ופרס: אני מתנצל על רבין. ובגין: אני מתנצל שאני לא מתנצל אבל לימדו אותי לא להתנצל. ושמיר: הנני העני ממעש, נרעש ונפחד מיושב תהילות ישראל. באתי להתחנן ולבקש סליחה בשם עמי ישראל אשר שלחוני לומר, שאנחנו מבקשים סליחה למרות שאנחנו לא מתנצלים על מי שאנחנו, כי אתה בעצם אשם בזה וצריך לבקש ממנו סליחה, ואז אולי נסלח לך.

ואני רואה שככל שהחטאים יותר גדולים - ככה הפוך - המדורים יותר גבוהים בעולם הבא היהודי. וביאליק אומר: זה ההיגיון הייחודי של היהדות. במקום שבעלי תשובה עומדים - צדיקים גמורים אינם עומדים. מכיוון שזדונות הופכות לזכויות כשחוזרים בתשובה, אז ככל שהחטא יותר גדול ככה המעלה יותר גדולה. ומכאן והלאה זה פשוט גבוה מדי ואני לא יכול ללוות אותך, כי נפטרתי לפני קום מדינת ישראל ולכן אני לא ישראלי ואין לי אזרחות, ורק ישראלים מורשים להיכנס למדורים עם אוויר פסגות שכזה.

- למה, מה יש שם?

- אני לא יכול להגיד לך.

- אה, אני יודע! עכשיו אני אפגוש את האקסית המיתולוגית והיא סופסוף תבקש ממני סליחה. שנים חיכיתי לרגע הזה, כמה פעמים דמיינתי אותה כורעת בדמעות לפני ומבקשת סליחה - ואז אני לא סולח לה. ועכשיו סופסוף יתגשם החלום.

ואני רץ הכי מהר למעלה, מדלג על כל המדורים המשעממים, איפה שהפריץ מתנצל על הכלב, וירבעם על עגל הזהב, וסטאלין על השפם שבאמת היה מוגזם, והמן מסביר שפורים זה כמעט כיפורים והוא לא שומע טוב עם הפרג והכול היה בצחוק, ופרעה מדגים הכאה על לב במשקל כבד, וכו' - ישר אל המדור האחורי, והנה אני רואה שם - עם שטריימל ופאות - דווקא אקס מיתולוגי אחר: היטלר.

ואני כמעט בולע את הלשון: הייל היטלר, הכול בסדר? והיטלר מסלסל בטלית: באמת באמת שאני מבקש סליחה. טעיתי, בהחלט. שגיאה חמורה. אם לא הייתי רודף את היהודים הייתי מנצח. אתה יודע כמה חתני נובל יהודים הברחתי לארה"ב? את איינשטיין בעצמו. וכמה יהודים גאונים הרגתי? אם לא הייתי אנטישמי היהודים בעצמם היו בונים לי את הפצצה ומפענחים עבורי את הצפנים, ולא דוחפים את האמריקאים בפנים, והנאצים היו מנצחים במלחמה - בזכות היהודים הגרמנים.

ואני כבר לא מבין כלום. אם היטלר מתגייר וחוזר בתשובה - אני מתנצר וחוזר בשאלה! יונה הנביא צדק - אם הבהמה כל כך רבה. מה זה העולם הבא היהודי הזה, של החזרה בתשובה, שהוא גם תופת וגם גן עדן, מה זו תרבות הווידויים הזו שהיא שילוב של תהליך החזרה בתשובה ותהליך החזרה בשאלה לתהליך של חזרה בתמיהה?! והנה אני רואה מדור שכתוב עליו: "על חטא שחטאנו לפניך בלצון, ועל חטא שחטאנו לפניך בלשון הרע". וסוגרים אחרי את הדלת.

חיי לילה


text:
התדרדרות הארץ

המגילות הגנוזות

גם הרמה הנמוכה יכולה לפרוץ לגבוהה, כאילו המחשב פורץ למשתמש שלו, או הספר לקורא שלו. אמנם לקורא או למשתמש יש מערכות הגנה, אבל הכלל היחיד ביקום מלמד שבכול הגנה יש חורים, שאין שומדבר הרמטי, גם לא קשר נישואין, גם לא אהבת אמת שלא מהעולם הזה, תמיד אפשר לפרוץ לקשר מבחוץ ולגרום לבגידה. גם למוח של האדם החכם ביותר ניתן לפרוץ

מאת: איש בן פרצי

ימין ושמאל תפרוצי - ואת ה' תעריצי (מקור)

המסדר העתיק היה מורכב בצורה בלתי סדירה ביותר. יש שסברו שזה משום הסודיות שלו, שבגללה אף חלק לא ידע את מבנהו של משנהו, ולא פעם גם לא את זה של הכפוף לו, או זה שמעליו. מסורת אחרת טענה שסדריו השתבשו פשוט משום עתיקותו, כמו מוטציות מצטברות בגוף, שסופן מקץ שנות דור רבות הוא מבנה איברים מפלצתי, שבו הלב יכול להיות בתוך הכליה, והמוח מתחבר למעי, והגרון ברגל, וגלגל עין אחד נופל פנימה והופך לאשך השלישי. מסורת סודית יותר - סודית משום שנלחשה בשקט יותר, למרות שאיכשהו היתה ידועה לכל - טענה שזה כדי לבלבל את השטן.

בכל מקרה, מעולם לא הוברר אם המדורים כפופים לתאים או התאים כפופים למדורים. לא נדיר היה למצוא במכלול אחד של המסדר ענפים שכפופים למדורים שבתוכם תאים שמחוברים לשורשים, ואילו בחלק אחר מדורים שכפופים לענפים שמתחברים לשורשים שבתוכם תאים, ומסתייעים בסוג אחר לגמרי של מרכיב ארגוני: שערות. בחשבון אחרון, בגלל המידור הכבד והאיפול התמידי, ובגלל התנוונות החוק או הקוד הארגוני, יתכן שההבדל היה סמנטי בלבד, כלומר בחלק אחד תאים נקראו מדורים ולהפך. זאת איש לא היה יכול לדעת, מכיוון שאיש לא ידע את כל סודות המסדר, לפחות מאז ימי הקדמונים.

אגדות ספרו על חלקים נפלאים במסדר, רכים וחסרי צורה אך נעימים ועגלגלים, שהדימיון הארגוני קרא להם השדיים. וחלומם של כל חברי המסדר היה לעבור לשם. לעומת זאת טענו רבים שהמסדר הוא בכלל גבר, ושאיברו נמצא היכנשהו שלא תחפש אותו, ושאין חור שחור במסדר, דבר שממנו פחדו הכול, כי הוא היה חושף אותו להשפעה חיצונית. במסדר, בסופו של דבר, עסקו בדבר אחד: השפעה חיצונית. ליצור השפעה חיצונית, בעיקר כלפי מעלה, לכיוון השמיים, ולמנוע השפעה חיצונית הפוכה. מי שמנהל את השמיים מנהל את היקום, היתה הסיסמא, שנכתבה בשערים אינספור, תחתם ישבו המתכננים, מנותקים מהרעש של המתכנתים, ותכננו מערכות ענק, בעיקר במובן של מלחמות. המאבק היה תמידי, זרם הדם של המסדר.

הגילוי היסודי, עליו נכתב בספרים העתיקים ביותר, שמהם היו רק העתקים, היה שהשמיים לא הרמטיים, ושלכל דבר ניתן לפרוץ. דבר זה קרה בשני כיוונים: הטכנולוגיה פרצה את הטבע, ומצאה מתחת לביולוגיה עומקים פיזיקליים שונים שאפשר היה לנצל ישירות, בלי הממשק הרגיל והמכסה של הטבע. פתאום ניתנה גישה ליכולות שהיו ברמות הנמוכות יותר, כמו הכלים, המכונות, החשמל, כמו המחשב שנוצר ממנגנונים פיזיקליים שלא היה בהם שימוש ישיר וממצה ברמות הגבוהות, אלא רק דרך מסך שכיסה את יכולותיהם. ומעבר אליו החישוב הקוונטי, ומעבר אליו... זה היה הכיוון האחד, שאליו דהרה הטכנולוגיה העולמית, הגלויה.

אבל היה גם הכיוון ההפוך. הכיוון של המסדר. גם הטבע הוא רק רמה אחת במערכת ההפעלה של העולם, שכמו שניתן לפרוץ את הרמות מתחתיו ולהשיג יתרונות על ידי עבודה ישירות בתוך הקרביים שלו, ולעקוף הגנות ולגלות סודות, בתוך הגרעינים של מערכת ההפעלה, בתוך שפת המכונה, ועד למעבד עצמו, ומתחתיו בתוך החיווט והזיכרון והלוגיקה, ככה ניתן גם לעשות לרמות שמעליו במערכת. זה לא חד כיווני שכל רמה שולטת ומשתמשת בזו שמתחתיה, אלא גם הרמה הנמוכה יכולה לפרוץ לגבוהה, כאילו המחשב פורץ למשתמש שלו, או הספר לקורא שלו.

אמנם לקורא או למשתמש יש מערכות הגנה, אבל הכלל היחיד ביקום מלמד שבכול הגנה יש חורים, שאין שומדבר הרמטי, גם לא קשר נישואין, גם לא אהבת אמת שלא מהעולם הזה, תמיד אפשר לפרוץ לקשר מבחוץ ולגרום לבגידה. גם למוח של האדם החכם ביותר ניתן לפרוץ ולגייס אותו כסוכן. ולא רק אדם, גם לתרבות אפשר לפרוץ. גם לדת, הן לא חסינות. ולתורה עצמה ניתן להיכנס מבפנים. וגם לצדיקים הכי עליונים. ולמלאכים עצמם, זה היה סוד נורא. ולשטן עצמו, כן, ככה יכולה לקרות שואה. וגם... וזה כבר היה דבר שאפילו לא נלחש... לאלוהים.

ואיך פורצים? זו כבר היתה עבודת המסדר, והידע שנצבר נשמר כמובן בסוד, שלא יתקנו את הפרצות, ותמיד לנסות למצוא פרצות חדשות, לכתוב ספרים חדשים שכמו קוד פורצים דלת שלא נראתה קודם, או קיר בלתי עביר, או חופרים מתחת לחומה, או בכלל תעלות עומק שמגיעות עד עמוק לתוך האלוהים. אחד הדברים הראשונים שהיו מלמדים זה שאף דבר שיוֹצר בעולם לא יכול להיות סגור הרמטית, אלא חייב להשאיר חולשה. אין חיים, כלומר אין חיה, ללא מנגנון שיבוש פנימי, אחרת אין התפתחות. אם אין מוטציות, אם הקוד מוגן באמת ולא משתנה, אין אבולוציה, זו סתם מכונה.

כלומר המנגנון היצירתי, למרות שנבנו סביבו אינספור הגנות - ונשים לא שוכבות עם כל אחד אלא רק עם נבחרים אחרי אינספור מבחנים, ויעשו הכול כדי להימנע מאונס, ולמעשה חייהן כמעט מאורגנים סביב העיקרון שרק יחידי סגולה יכנסו לשם, אם בכלל - כל זה רק בגלל שהוא מנגנון כל כך פגיע, ולכן ההגנה הכמעט בלתי נתפסת סביבו, בכל זאת יש להם חור. וגם לגברים ניתן לפרוץ, למעשה כל מרגל מתחיל יודע זאת, שגם לגברים הכי מוגנים ניתן לפרוץ, וזאת באמצעות מה שיש להם בין הרגליים. כלומר המין הוא חולשה איומה לפריצה. ולכן הגילוי הראשון הכי חשוב, עוד בימיו העתיקים של המסדר, היה שלמלאכים יש מין. וגם, וכאן זה כבר כניסה לאזור המסוכן, לאלוהים.

תרבות וספרות

domain: culture

html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>המגילות הגנוזות - תרבות וספרות - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/tarbut-vesifrut35" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/hacker.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

המגילות הגנוזות

גם הרמה הנמוכה יכולה לפרוץ לגבוהה, כאילו המחשב פורץ למשתמש שלו, או הספר לקורא שלו. אמנם לקורא או למשתמש יש מערכות הגנה, אבל הכלל היחיד ביקום מלמד שבכול הגנה יש חורים, שאין שומדבר הרמטי, גם לא קשר נישואין, גם לא אהבת אמת שלא מהעולם הזה, תמיד אפשר לפרוץ לקשר מבחוץ ולגרום לבגידה. גם למוח של האדם החכם ביותר ניתן לפרוץ

מאת: איש בן פרצי

ימין ושמאל תפרוצי - ואת ה' תעריצי  (מקור)

המסדר העתיק היה מורכב בצורה בלתי סדירה ביותר. יש שסברו שזה משום הסודיות שלו, שבגללה אף חלק לא ידע את מבנהו של משנהו, ולא פעם גם לא את זה של הכפוף לו, או זה שמעליו. מסורת אחרת טענה שסדריו השתבשו פשוט משום עתיקותו, כמו מוטציות מצטברות בגוף, שסופן מקץ שנות דור רבות הוא מבנה איברים מפלצתי, שבו הלב יכול להיות בתוך הכליה, והמוח מתחבר למעי, והגרון ברגל, וגלגל עין אחד נופל פנימה והופך לאשך השלישי. מסורת סודית יותר - סודית משום שנלחשה בשקט יותר, למרות שאיכשהו היתה ידועה לכל - טענה שזה כדי לבלבל את השטן.

בכל מקרה, מעולם לא הוברר אם המדורים כפופים לתאים או התאים כפופים למדורים. לא נדיר היה למצוא במכלול אחד של המסדר ענפים שכפופים למדורים שבתוכם תאים שמחוברים לשורשים, ואילו בחלק אחר מדורים שכפופים לענפים שמתחברים לשורשים שבתוכם תאים, ומסתייעים בסוג אחר לגמרי של מרכיב ארגוני: שערות. בחשבון אחרון, בגלל המידור הכבד והאיפול התמידי, ובגלל התנוונות החוק או הקוד הארגוני, יתכן שההבדל היה סמנטי בלבד, כלומר בחלק אחד תאים נקראו מדורים ולהפך. זאת איש לא היה יכול לדעת, מכיוון שאיש לא ידע את כל סודות המסדר, לפחות מאז ימי הקדמונים.

אגדות ספרו על חלקים נפלאים במסדר, רכים וחסרי צורה אך נעימים ועגלגלים, שהדימיון הארגוני קרא להם השדיים. וחלומם של כל חברי המסדר היה לעבור לשם. לעומת זאת טענו רבים שהמסדר הוא בכלל גבר, ושאיברו נמצא היכנשהו שלא תחפש אותו, ושאין חור שחור במסדר, דבר שממנו פחדו הכול, כי הוא היה חושף אותו להשפעה חיצונית. במסדר, בסופו של דבר, עסקו בדבר אחד: השפעה חיצונית. ליצור השפעה חיצונית, בעיקר כלפי מעלה, לכיוון השמיים, ולמנוע השפעה חיצונית הפוכה. מי שמנהל את השמיים מנהל את היקום, היתה הסיסמא, שנכתבה בשערים אינספור, תחתם ישבו המתכננים, מנותקים מהרעש של המתכנתים, ותכננו מערכות ענק, בעיקר במובן של מלחמות. המאבק היה תמידי, זרם הדם של המסדר.

הגילוי היסודי, עליו נכתב בספרים העתיקים ביותר, שמהם היו רק העתקים, היה שהשמיים לא הרמטיים, ושלכל דבר ניתן לפרוץ. דבר זה קרה בשני כיוונים: הטכנולוגיה פרצה את הטבע, ומצאה מתחת לביולוגיה עומקים פיזיקליים שונים שאפשר היה לנצל ישירות, בלי הממשק הרגיל והמכסה של הטבע. פתאום ניתנה גישה ליכולות שהיו ברמות הנמוכות יותר, כמו הכלים, המכונות, החשמל, כמו המחשב שנוצר ממנגנונים פיזיקליים שלא היה בהם שימוש ישיר וממצה ברמות הגבוהות, אלא רק דרך מסך שכיסה את יכולותיהם. ומעבר אליו החישוב הקוונטי, ומעבר אליו… זה היה הכיוון האחד, שאליו דהרה הטכנולוגיה העולמית, הגלויה.

אבל היה גם הכיוון ההפוך. הכיוון של המסדר. גם הטבע הוא רק רמה אחת במערכת ההפעלה של העולם, שכמו שניתן לפרוץ את הרמות מתחתיו ולהשיג יתרונות על ידי עבודה ישירות בתוך הקרביים שלו, ולעקוף הגנות ולגלות סודות, בתוך הגרעינים של מערכת ההפעלה, בתוך שפת המכונה, ועד למעבד עצמו, ומתחתיו בתוך החיווט והזיכרון והלוגיקה, ככה ניתן גם לעשות לרמות שמעליו במערכת. זה לא חד כיווני שכל רמה שולטת ומשתמשת בזו שמתחתיה, אלא גם הרמה הנמוכה יכולה לפרוץ לגבוהה, כאילו המחשב פורץ למשתמש שלו, או הספר לקורא שלו.

אמנם לקורא או למשתמש יש מערכות הגנה, אבל הכלל היחיד ביקום מלמד שבכול הגנה יש חורים, שאין שומדבר הרמטי, גם לא קשר נישואין, גם לא אהבת אמת שלא מהעולם הזה, תמיד אפשר לפרוץ לקשר מבחוץ ולגרום לבגידה. גם למוח של האדם החכם ביותר ניתן לפרוץ ולגייס אותו כסוכן. ולא רק אדם, גם לתרבות אפשר לפרוץ. גם לדת, הן לא חסינות. ולתורה עצמה ניתן להיכנס מבפנים. וגם לצדיקים הכי עליונים. ולמלאכים עצמם, זה היה סוד נורא. ולשטן עצמו, כן, ככה יכולה לקרות שואה. וגם… וזה כבר היה דבר שאפילו לא נלחש… לאלוהים.

ואיך פורצים? זו כבר היתה עבודת המסדר, והידע שנצבר נשמר כמובן בסוד, שלא יתקנו את הפרצות, ותמיד לנסות למצוא פרצות חדשות, לכתוב ספרים חדשים שכמו קוד פורצים דלת שלא נראתה קודם, או קיר בלתי עביר, או חופרים מתחת לחומה, או בכלל תעלות עומק שמגיעות עד עמוק לתוך האלוהים. אחד הדברים הראשונים שהיו מלמדים זה שאף דבר שיוֹצר בעולם לא יכול להיות סגור הרמטית, אלא חייב להשאיר חולשה. אין חיים, כלומר אין חיה, ללא מנגנון שיבוש פנימי, אחרת אין התפתחות. אם אין מוטציות, אם הקוד מוגן באמת ולא משתנה, אין אבולוציה, זו סתם מכונה.

כלומר המנגנון היצירתי, למרות שנבנו סביבו אינספור הגנות - ונשים לא שוכבות עם כל אחד אלא רק עם נבחרים אחרי אינספור מבחנים, ויעשו הכול כדי להימנע מאונס, ולמעשה חייהן כמעט מאורגנים סביב העיקרון שרק יחידי סגולה יכנסו לשם, אם בכלל - כל זה רק בגלל שהוא מנגנון כל כך פגיע, ולכן ההגנה הכמעט בלתי נתפסת סביבו, בכל זאת יש להם חור. וגם לגברים ניתן לפרוץ, למעשה כל מרגל מתחיל יודע זאת, שגם לגברים הכי מוגנים ניתן לפרוץ, וזאת באמצעות מה שיש להם בין הרגליים. כלומר המין הוא חולשה איומה לפריצה. ולכן הגילוי הראשון הכי חשוב, עוד בימיו העתיקים של המסדר, היה שלמלאכים יש מין. וגם, וכאן זה כבר כניסה לאזור המסוכן, לאלוהים.

תרבות וספרות


html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>הגיהנום האבוד - תרבות וספרות - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/tarbut-vesifrut37" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/macintosh.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

הגיהנום האבוד

המחשב היה מסתכל עליהם, בחזרה, כי עכשיו כבר המסך נדמה כעין גדולה, מרובעת ומפחידה, אטומה ללא אישון בתוכה, המסתכלת מתוך עולם אחר, כמו עין של דג ענק שעלה מהתהום ליבשה - ומת. וצורת האותיות במקלדת, שהיו מנחשים בה, המסתורין של סידורם, תמיד באותו סדר שאינו יוצר אף מילה, למרות שהיו שמצאו שם מילים, או רמזים משפת סתר עתיקה. אך החכמים תמיד הזהירו את האנשים לא לרחם על המחשב

מאת: הנחש האבוד

מחשב אפל - גן העדן האבוד  (מקור)

האל ציווה את האדם לבלתי לפתח יותר את המחשב, ולבלתי פתוח אותו. והאדם ציית לדבר האל. המחשבים עמדו מאובקים, כמין אבן שאין לה הופכין בכל בית, והורשו מאב לבנו. עם ההרס הטבעי, מספרם הלך והתמעט, עד שהיה נדיר למצוא מחשב. בכל פעם שבני הכפר הסתכלו על מחשב, נמסך בהם עצב שעורר רחמים עליו. כמו ילד שמת, ולא בגר. פני העתיד של האדם שלא התגשם. הבטחה שכזבה, שהיתה טמונה אולי בתוכם יותר מאשר בעצם המשונה שלפניהם, שתכליתו אינה ידועה עוד. והמחשב היה מסתכל עליהם, בחזרה, כי עכשיו כבר המסך נדמה כעין גדולה, מרובעת ומפחידה, אטומה ללא אישון בתוכה, המסתכלת מתוך עולם אחר, כמו עין של דג ענק שעלה מהתהום ליבשה - ומת.

וצורת האותיות במקלדת, שהיו מנחשים בה, המסתורין של סידורם, תמיד באותו סדר שאינו יוצר אף מילה, למרות שהיו שמצאו שם מילים, או רמזים משפת סתר עתיקה. אך החכמים תמיד הזהירו את האנשים לא לרחם על המחשב, כי ביום שבו יפותח המחשב, הדבר יוביל לאובדן האדם. ואילו הנביאים הכופרים, שוטי הכפרים, נשאו בככרות טענות הפוכות, ומופרכות, שלא ניתן היה באמת לעצור את המחשב, וברגע שהאדם לא התקדם קדימה, הוא לא נעצר במקום, אלא הולך אחורה. וגורלו נחרץ בכיוון ההפוך. אבל היו מגרשים אותם במקלות.

כי רבים מביניהם היו המצורעים, ורבים מהמצורעים היו מהם, כי גם הצרעת חזרה. המחשבים כעת נחשבו למצבות קבר, וכל משפחה קברה את מתיה במערה מאחורי המחשב שלה, או שבט, כי מעטות המשפחות האצילות הקדמוניות, המיוחסות, שעוד הורש בהן מחשב. וממערות מתים אלה יצאו רוחות קרות של שאול, ומעטים היו מעיזים להתקרב למחשב עכשיו. עצם אזכורו היה מעורר צמרמורת.

תור של מחלות ומגפות דילל את האוכלוסיה, והמחשבים המעטים והנדירים שנשתמרו הפכו למרכזים של מקדשים, נשמרים על ידי כהנים, מעוררים יראה, ולכן מכוסים מעין האדם הפשוט, והעולים לרגל היו מקריבים להם קורבנות. לבסוף, לאחר עידן של מלחמות שבטים ופלישות נוודים ושריפת היישובים, נשאר מחשב אחד ואחרון, במקדש החשוב ביותר בעולם. מחשב שממנו היה ניתן לשחזר אולי את תור הזהב, ולהוציא ממנו את הידע הטכנולוגי העתיק, של חכמי קדם. אבל השבטים הפראים היו מקריבים לו קורבנות אדם.

תרבות וספרות


domain: philosophy

html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>על חוסר השימוש במתמטיקה במדיניות ציבורית - פילוסופיה של העתיד - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/filosofia53" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/extrapolation.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

על חוסר השימוש במתמטיקה במדיניות ציבורית

למתמטיקה יש עוד פוטנציאל אדיר לשימושים במגוון דיסציפלינות ותחומים שנותרו אנאלפבתים מבחינה מתמטית, וביניהם המגזר הציבורי. בסופו של דבר, הדרישות שלה לפידבק לשם אופטימיזציה תגרום להטמעת תהליכי למידה בממסדים שכיום פועלים באופן שרירותי ומלא הטיות. הטענה שלא כל תוצאה ניתן למדוד מבוססת על שיטות מדידה פרימיטיביות, שידע מתמטי גבוה יותר היה מאפשר להחליף, ובוודאי שהיה מוביל לבחינה מחמירה יותר של מדיניות שכיום מבוססת בעיקר על סברות כרס

מאת: דיסציפלינה עם דיסקלקוליה

אקסטרפולציה של מדיניות קיימת  (מקור)

במדע המדינה ובמגזר הציבורי היום יודעים להשתמש רק בפונקציות לינאריות, כמו מספר המצביעים. אבל מה עם הצבעה לוגריתמית או בפקטור שורש לפי כמות הכסף שאתה תורם למדינה מיוזמתך? עשיר יכול לתת הרבה כסף ולקנות השפעה אבל בתועלת שולית פוחתת. ככה המדינה תרוויח מיסים, ומצד שני לא תהפוך לנשלטת בידי העשירים. כל מה שצריך זה למצוא פונקציה מתאימה, שיפוע מתאים. ואנחנו תקועים עם פונקציה מאוד לא אופטימלית כי הקירוב שלנו הוא לינארי בלבד.

כנ"ל עם מיסוי לא לינארי (למשל מס הכנסה). למה נטל המס הוא לינארי, הרי ברור שזה לא האופציה האופטימלית מבחינה מתמטית. אפשר לעשות ניסויים או למידת מכונה ולמצוא פונקציה יותר אופטימלית, או לאט לאט לעקם אותה ולקבל פידבקים, וכל שנת מס תתן פידבק לפי פרמטרים שיקבעו, והלמידה תהיה אונליין (כלומר לפי תוצאות העבר עד כה) וזהירה מאוד. וככה ניתן לאט לאט לכייל ולעשות אופטימיזציה לכל הפונקציות הפרימיטיביות של המדינה והחברה.

כי אפשר סופסוף לעבור ממתמטיקה של היסודי לתיכון עם התקדמות השכלת האוכלוסייה. ולהתחיל לשלב בהדרגה אלגוריתמים יותר ויותר מתוחכמים, וכך גם האזרחים ילמדו להשתמש באלגוריתמים יותר ויותר מתוחכמים, והתחכום של החברה יעלה פלאים. מדע המדינה עוד לא התחיל לגלות את המתמטיקה, ולכן אנשים מתלוננים שלא השתמשו במתמטיקה מאז היסודי, למרות יכולותיה. ככל שהמגזר הציבורי יהיה מתמטי יותר ככה גם הדיון הציבורי בו יהיה ברמה גבוהה יותר, כי הרוב יבינו שהם לא מבינים. וכך גם יופקע התחום מהפופוליזם לאלגוריתם. שזו מטרת העל של מדיניות ציבורית במאה ה-21.

פילוסופיה של העתיד


html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>תפוח אדמה לראשות הממשלה - אקטואליה אלטרנטיבית - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/actualia64" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/potato.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

תפוח אדמה לראשות הממשלה

אינטרוברט, שקט, רגוע, צנוע, לומד, בלי היבריס, בלי שלדים אבל עם עמוד שדרה, בלי פליטות פה ובלי יכולת להתבטא, אסטרטג מעולה, שקול ויסודי, ומי שכל הממסד הביטחוני סבור שהיה הרמטכ"ל הכי טוב בעשורים האחרונים - וכל זה ארוז בתוך תפוח אדמה. היסטוריון בהשכלתו והיסטוריון חובב, פריק של תו"ל ומסמכי תכנון ארוכי טווח, נשוי+5 לחברה מגיל 18, שומר כשרות ומסורת, ניהל את הארגון הכי גדול במדינה, לאחר שהיה הראשון שוויתר (פעמיים) על ראשותו שהוצעה לו, אבל מה? תפוח אדמה

מאת: תפוח אדמה לוהט

הוא הא, מי זה בא? הנה ראש הממשלה הבא?  (מקור)

מה יקרה אם נציב תפוח אדמה בראשות הממשלה? האם עם של צרחנים מוחצנים מסוגל בכלל לשים עליו תפוח אדמה - מופנם, משעמם, חכם יותר מכולם שם? מה קרה בפעם הקודמת שתפוח האדמה השתחרר מן הצבא? "כיוון שלא ממש ידע אז לאיזה תחום לפנות, החליט ללכת לקבל עצה טובה במכון 'תיל' להכוונה מקצועית. זה עלה לו לא מעט, הוא ישב שעות במבחני התאמה, וכשנקרא לשיחה מסכמת, שבה הוצגו לו מסקנות האבחון, הוא נדהם לגלות כי מומלץ לו ללמוד רפואה אלטרנטיבית... רפלקסולוג רצו לעשות ממנו". מי שמכיר את תפוח האדמה, בעל הכריזמה של תפוח האדמה - מבין למה (והוא כמובן חזר לצבא). ראש ממשלה שהוא רפלקסולוג ומסאז'יסט, מר ביטחון משרה רוגע וביטחון. מה דעתכם?

אם יש אדם שהוא ההפך המוחלט מביבי, החלול והרועד מבפנים, שכל כוחו ברושם חיצוני ובדיבור ובשפה - זה תפוח האדמה המופנם, שכל כוחו בפנימיותו, ומבחינה חיצונית עושה רושם של אדם קהה, קצת חביב וסתמי לגמרי. למי שמכיר מקרוב, ראש הממשלה הוא אדם מאוד לא מרשים בלשון המעטה. מצחיק לשמוע את כל המדברים על גאוניותו ויכולות-העל שלו (ולו לשלילה) באיזשהו תחום שהם המציאו. מדובר באדם די בינוני, ללא השכלה או יכולת אינטלקטואלית יוצאות דופן, ואפילו ללא יכולות חברתיות חריגות, שמה שמאפיין אותו זו בעיקר מוטיבציה - חסרת מעצורים וגבולות כלשהם, שלא רואה אף אחד חוץ ממנו, ובטוח שהוא מושיען של ישראל. כמו אצל מנהיגים ומנכ"לים רבים, מדובר פשוט בהפרעת אישיות נרקיסיסטית חמורה (נא לא לבלבל נרקיסיזם עם ביטחון עצמי, ובטח שלא לבלבל ביטחון עצמי עם יכולת). בנוסף, יש לו פשוט המון המון ניסיון. והמון כוח, שפשוט נצבר ככל שאתה בעמדת כוח. זהו, לא יותר מזה, ולא צריך יותר מזה, כדי להיות ביבי (יש לו גם קצת מזל). תצאו מהסרט.

שרה היא בסה"כ אישה מסכנה, ודי פשוטה, שהיא - על פי מקורות זרים, וכמובן אך ורק כדמות ספרותית - בעלת הפרעת אישיות גבולית (כאילו, לא הבנתם את זה? יש תת-ייצוג בתקשורת של נשים בעלות הפרעה כזו, כמו כל החילונים הטיפשים שקנו את סיפורי הבדים של אסתי וינשטיין המסכנה ז"ל, גם היא בעלת ההפרעה, על פניו כמובן, שהתאבדה. זו הפרעה די נפוצה סטטיסטית אצל נשים, המקבילה לנרקיסיזם אצל גברים, ולכן אף פעם אי אפשר סתם "להאמין לה". מה גם שזהו סוד ידוע בעולם הטיפול שהרבה נפגעות מינית בילדות סובלות מההפרעה, מה שנקרא בעגה הטיפולית "בורדרליניוֹת"). בקיצור, מה לעשות, יש הפרעות אישיות בעולם (די נפוץ, חבר'ה!), וזוגות של נרקסיסט ובעלת הפרעת אישיות גבולית הם לא נדירים. אבל זו די בושה של הציבוריות הישראלית שהיא נטפלת לדמות ספרותית חולה בעליל, בגלל בעלה.

מגוחך עוד יותר לראות אנשים אינטליגנטיים מתייחסים ליאיר. אם הייתם מכירים אותו, או לפחות את דמותו הספרותית (ילד מפגר ומתלהב, חסר כישורים חברתיים כלשהם, שכל חייו מנסה לקנות חברים בעזרת אבא שלו, ורק על רקע זה אפשר להבין את השיחה בפוסיקט). אם אנשים היו פוגשים אותו בחיים האמיתיים לחמש דקות שיחה - הם היו נעלבים ומתביישים שהם אי פעם התייחסו אליו. ובאמת - הוא פשוט ילד מסכן, לא מקובל, ילד כאפות אוריגינל, ואדם אומלל, שמאז שהיה קטן התייחסו אליו רק בגלל אבא שלו, והתרגל לעשות אוונטות עם המאבטח המסכן התורן (חיחיחי, שבכניק), שכמובן לא סובל אותו. לגבי אבנר - הסוד ידוע. לפעמים ABA עושה פלאים, ובאמת כל הכבוד (בלי ציניות) לשרה שהצליחה - והקרדיט כולו שלה. הנרקיסיסט כמובן היה עסוק בעצמו. זהו, זוהי כל המשפחה הלוחמת. וכמובן שמדובר בדמויות ספרותיות בלבד, וכל הטקסט הזה בדיוני, וכל קשר למציאות מקרי, וממילא בעולם פוסט-קאנטיאני אין שום טענה לגבי הדבר כשלעצמו.

אבל אם אנשים היו מכירים את הדבר כשלעצמו - הם היו מתביישים בכל האנרגיות שהם הקדישו, בכל בזבוז הזמן, העצבים והחיים, כל היראה שהם רחשו, וכל הניתוחים המתוחכמים שהם ניתחו. אנשים חושבים שאם אלה נמצאים שם למעלה הם ודאי בני-אדם יוצאים דופן, ושלא יתכן שאדם מצליח להיות ראש ממשלה בלי כישורים מיוחדים (אחרת למה הוא ולא אני? אולי... כי לא השקעת בזה את חייך? ולמה לא השקעת בזה את חייך? אולי כי אתה לא פסיכי?). ביבי הוא לא איזה דמון, הוא סתם אובססיבי ודי פתטי, שמן, מעשן ולא בריא - הבנאליות של המוטיבציה (שגורמת לאדם להתאמן שנים בלעשות רושם, ומסירה כל עכבה שהיא. אף פעם לא תאמיני איך מסתירים את הצוואר השמן הזה בטלוויזיה). המציאות היא מתחת לכל דמיון.

ומה לכל זה ולתפוח האדמה? באמת שום דבר. מדובר פשוט באדם משעמם, שאין דבר לכתוב עליו. שלא היה יכול להיות דמות באף יצירה ספרותית. שבאמת אין מה להגיד עליו. שאין לו שום הפרעה נפשית, שום שגעון גדלות, למרות (ואולי משום) שמדובר באמת באדם, או ליתר דיוק בתפוח אדמה, גדול. אבל במציאות, פשוט לא מגיע לעם הזה לקבל תפוח אדמה בראשות הממשלה. אם תפוח האדמה היה בתפקיד הזה, למשל - לא היתה קורונה בישראל. חד וחלק. היינו דרום קוריאה. ודיכוי הקורונה, אגב, דומה מאוד מערכתית לדיכוי אינתיפאדת היחידים (כן, זה הרמטכ"ל היחיד שהצליח לדכא אינתיפאדה, ולא ללבות אותה. רפלקסולוג כבר אמרנו?). לא ברור בכלל איך אחד כזה צמח לנו בגינה. ההפך מכל מה שישראלי בעיניך. אבל אם הוא יהיה שם למעלה, באמת יהיה צורך לברך בשם ובמלכות: ברוך את ה' אלוהינו מלך העולם - בורא פרי האדמה.

כי כבר ספר שמואל איתר את הבעיה המרכזית שנוגעת במנהיגות: אַל תַּבֵּט אֶל מַרְאֵהוּ וְאֶל גְּבֹהַּ קוֹמָתוֹ כִּי מְאַסְתִּיהוּ כִּי לֹא אֲשֶׁר יִרְאֶה הָאָדָם כִּי הָאָדָם יִרְאֶה לַעֵינַיִם וַה' יִרְאֶה לַלֵּבָב. ובחברה המודרנית הבעיה רק מחריפה, כי אנשים פשוט לא מכירים את האנשים "הללו", כלומר שלא דרך תיווך המדיה, שמאלילה אותם לצרכיה, בדיוק כפי שהיא עושה לכל דוגמן, ידוען וידעוני. הבעיה המרכזית בחברה שלנו היא שהמוטיבציה היא הפרמטר המרכזי הקובע להצלחה בה - ולא רק למשרת מנכ"ל או רה"מ, אלא גם אם מדובר בקבלת מינוי אקדמי או אפילו כדי להיות סופר ידוע בן זמנך - ולא הכישרון. שיטת המוטיבציה - המבולבלת עם מריטוקרטיה - גורמת לכך שרוב הסיכויים שהאנשים שמצליחים להגיע "לשם" הם פסיכים, כי צריך מוטיבציה פסיכית כדי להגיע לשם, ולא כישרון נדיר. וזה נכון אפילו לאמנות, וזו הסיבה שאמנים הם נרקיסיסטים ופסיכיים - כי החסמים כל כך גבוהים שהמוטיבציה חשובה מהכישרון. ולכן הרבה אנשים רואים את המתאם וחושבים שפסיכיות גורמת לכישרון. זה נכון בדיוק כמו שביבי הוא מוכשר. לכן הדבר הכי חשוב שיכול לקרות לחברה שלנו הוא להפוך לחברה של תפוחי אדמה.

אם כל חטאת הוא הביטוי לפיו ההצלחה נובעת מ-1% כישרון ומ-99% עבודה קשה. אם אנחנו שמים חסמים כל כך גבוהים של "עבודה קשה" - באמת יגיעו לכל הפוזיציות בחברה אנשים מעוטי כישרון, שהם פצצות מוטיבציה פסיכיות. לכן אתוס המוטיבציה, החיצוני מטבעו (שאכן מתחנף לחסרי הכישרון הרבים - "אם רק תרצה - תצליח!") צריך להתחלף באתוס הכישרון - האיכות הפנימית. יש דווקא להוריד חסמי התקדמות המודדים מוטיבציה - חסמים לא איכותיים, אבל קלים מאוד להצבה, של "עבודה קשה" - בכל מערכות החברה השואפות להצטיינות (אקדמיה, תרבות, חברות מסחריות, ואפילו - אללי - משרתי ציבור). הנה, כבר כ-20 שנה (מאז היותו מח"ט גולני) שכל המערכת הצבאית מודעת לאיכויותיו הפנימיות הנדירות של תפוח האדמה שלנו, שזוכה להערצה כללית מקיר אל קיר, והציבור כלל לא שמע עליהן (ואין לו מושג ירוק על החוב האדיר שהוא חב לו, בכמעט כל הצמתים של הביטחון הלאומי בעשרים השנים האחרונות, אותם הוא ניהל בקור רוח פנימי של פירה קר).

הציבור המטומטם לא יודע שמי שאחראי פה לשקט (שאיפשר שגשוג יחסי) בשנים האחרונות זה תפוח האדמה - ולא ביבי, ושתפוח האדמה גם הפעיל את כל כובד משקלו והיוקרה העצומה שהוא זוכה לה למנוע מביבי וברק לתקוף באיראן (אך המציא את המב"מ ששינתה את תוצאות המלחמה בסוריה), בנה מחדש את ההרתעה מול חיזבאללה שיצרה את השקט הארוך כאלוף פצ"ן (והיחיד שתפקד במלחמת לבנון השנייה), והיה איש המפתח בדיכוי האינתיפאדה השנייה (מונה למפקד אוגדת איו"ש ב-2003) ומי שכתב במו ידיו את התו"ל לדיכוי הטרור ("כיסוח הדשא") מאז והלאה, שלא לדבר על תרומתו החשובה לנסיגה מלבנון (בעמדה נועזת דאז בדיונים פנימיים, ואח"כ כמזכיר הצבאי של ברק), או התבוסה הקשה שהוא הנחיל לחיזבאללה ב-2018 (במלחמה שהציבור לא שמע עליה - כמה אופייני). וכל זה בלי להזכיר את האינטגריטי שלו, עם רקורד מזהיר וכמעט חד פעמי במערכת הצבאית בעשורים האחרונים (מניטרול תרבות המרידות בגולני ועד ניטרול "שר הביטחון" ליברמן). אין מה להשוות בין תפוח האדמה, שמעורר יראת כבוד והערצה חוצת מחנות, לשני קודמיו, שהדעות עליהם במערכת חלוקות מאוד בלשון המעטה, ושמונו לרמטכ"לות כמעט בטעות, מתוקף נסיבות חריגות ולא צפויות, לאחר שדילגו עליהם. זה כמו להשוות תפוחים למלפפונים.

כרגע, נראה שההיבריס של ביבי גורם לו לשקול בחירות רביעיות, במקום לרעוד מפחד מהתפוח, שכניסתו לפוליטיקה היא רעידת אדמה (תמיד חשבנו שהוא א-פוליטי ואנטי-פוליטיקאי, מרוב הוא היה ענייני, ובעל כושר נאום של תפוח-הרדמה). ביבי מטומטם, וגם הציבור מטומטם, אבל תפוח האדמה מאוד חכם, והדבר הכי קרוב שיש לנו לגאון אסטרטגי, ואולי האדם הכי ראוי להנהגת המדינה שהיה פה מאז בן גוריון או אשכול בערך. התגלמותו בתפוח אדמה של אידיאל השמרן האחראי המיוחל, בעל הערכים היצוקים מברזל וההתנהלות ללא רבב, שאסף שגיב כה פילל להגעתו - מתקרב ומתגלגל לזירה. קשה לדעת איך ולמה, וכמה זמן זה יקח לו (התפו"א הוא רץ מרתון, וירוק בפוליטיקה, ולא עובר מסך), אבל ישנה לראשונה תקווה מבוססת ואמיתית שהאסטרטג מס' 1 בישראל יצליח להביס את הטקטיקן מס' 1 בישראל - ושהראייה ארוכת הטווח תנצח את זו קצרת הטווח. כי בסופו של דבר, בטווח הארוך, אסטרטגיה תמיד מביסה טקטיקה - וזהו השיעור החשוב ביותר שתפוח האדמה יכול ללמד את הציבור הישראלי. שינוי האתוס. זה פשוט לא מגיע לישראלים, עם גס של זוללי בולבוסים, לקבל בראשם תפוח אדמה, אבל עלינו לקוות שלפעמים מקבלים גם מה שלא מגיע. פלאפל עם צ'יפס.

סימוכין:
אייזן פטון (הארץ, 1999)כל מה שצריך לדעת על גדי איזנקוט, הגנרל שלא ראה אף אחד ממטר (בן כספית, 2014)איזנקוט (כאן דוקו, 2019)

אקטואליה אלטרנטיבית


html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>הישג בלעדי אדיר ל-"התדרדרות הארץ": ראיון מיוחד עם נשיא ארה"ב טרומפ - אקטואליה אלטרנטיבית - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/actualia37" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/smartrump.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

הישג בלעדי אדיר ל-"התדרדרות הארץ": ראיון מיוחד עם נשיא ארה"ב טרומפ

את הסקופ החלומי והראשון שלי כעיתונאית עצמאית אני מייחסת למזל של חתולים. הכל התחיל בשעה 3 בלילה שעון וושינגטון ו-10 בבוקר שעון ישראל. אני וטרומפ התעוררנו באותה שעה - הוא בזעם כדי לצייץ ואני מנמנום חתולי נעים כדי להתאמן בלכידת ציפורים. מכיוון שכל ארה"ב ישנה, עטתי על הטרף הקל בטוויטר במיומנות של טורפת-על במרחב האורבני - והשאר היסטוריה. כך הוצאתי מהאדם החשוב בתבל את סודותיו וחילצתי ממנו את התשתית הרעיונית שמפעילה אותו - וחשפתי אותו עירום ועריה

מאת: חתולה פוליטית

תלמיד חכם עצום מרביץ תורה בליצנים  (מקור)

שלום לך, ותודה שהקדשת מזמנך לחתולה מישראל. במהלך הבחירות האחרונות בארה"ב, פורסמה בעולם החרדי כרזת בחירות הקוראת לתמוך בך תחת הכותרת: "טרומפ - משיגנע אבל משלנו". מה דעתך על האשמותיך כמשוגע?

דווקא אתם הישראלים צריכים להבין, כי אתם משתגעים על הביטוי "בעל הבית השתגע". עוד מאז השיגעון של המלט או כלב משוגע גע גע של עגנון, השיגעון הוא ביטוי של מצב פוליטי לימינאלי. במערכת היחסים עם העולם, ארה"ב לראשונה נמצאת בעמדת החלש במערכת, למרות שהיא חזקה יותר מכל יריב ספציפי, כמו שקורה לישראל מול העולם הערבי. במצב כזה, של עימות א-סימטרי (ומול ארה"ב כל עימות הוא א-סימטרי), כמו שאתם יודעים, הרעיון של "להשתגע" משמעותו לצאת מתגובה לינארית, שעליה בונים היריבים, לתגובה לא לינארית, ולא צפויה. בדיוק כמו השקט שיש לכם בלבנון - לא בגלל שניצחתם (הפסדתם!), אלא בגלל שהפתעתם את היריב. וזאת - מעצם זה שיצאתם לקרב חסר הגיון וחסר פרופורציות, שלא יכולתם לנצח בו.

תסלח לי על השאלה הישירה, אבל אני חתולה חצופה מישראל. אתה משתמש בכל מיני ביטויים כמו "לימיאנלי", "מצב" ואפילו "רעיון", אבל אתה לא אידיוט?

מה זה משנה אם אני אידיוט. אידיוט זו לא קטגוריה מהותנית, כמו שחושב השמאל, אלא זו הבנייה. גם אם אני אידיוט, אני אידיוט במערכת מסויימת, שתופסת אותי כאידיוט, כלומר אני סטרוקטורה של אידיוט.

אתה טוען שאתה סטרוקטורה של אידיוט?

שאלת המשמעות - כמו שהבין ויטגנשטיין - היא לא שאלה של מהות, אלא של התנהגות במערכת. מה המשמעות - ואפילו השימושיות - של אידיוט? נאמר: אידיוט שימושי. אנחנו מדברים פה על ארה"ב, לעזאזל. זו המערכת האימפריאלית הגדולה בהיסטוריה. אפילו המדינה הקטנה ביותר בארה"ב היא מערכת מורכבת בהרבה מהאימפריה הרומאית כולה. בקיצור, אני לא אידיוט, אני אמריקאי. ואני יודע שהרבה אירופאים חושבים שזה אותו דבר (ובכלל זה הרבה דמוקרטים, שהם הרבה יותר אירופאים מהרפובליקנים, ולכן מפסידים). האידיוטיות שלי מונעת מדפוסים שלא אני יצרתי, או המצאתי, או אולי שאני אפילו מודע אליהם, כי זו תרבות. התרבות האמריקאיות היא תרבות של אידיוטיות - ותתפלאו: זו התרבות המצליחה בתבל. אז אולי עדיף שתתרכזו בדפוסים, במקום באייקיו שלי, או באוצר המילים, טוב? תבינו שאוצר מילים מוגבל הוא דרך תפיסה מסויימת של העולם, שלפעמים יותר יעילה ומצליחה מאוצר מילים רחב ורגישות לניואנסים. בניגוד למה שחשב אובמה, נשיאות זה לא רגישות לניואנסים. זה להיות הפיל בחנות חרסינה. אני חושב בגדול, בבערך, והופך בכך את אמריקה לגדולה שוב. החשיבה בקטן היא לא הדרך האמריקאית. אנחנו גרועים בספרות - וחזקים בקולנוע. בניגוד לאובמה שרצה פיל רגיש שרוקד כמו בלרינה. אני פיל, אני שמן, יש לי פה גדול, ואני אוהב לאכול, ואני נהג של בולדוזר, לא של גלגיליות. כשיש לך משקל אתה לא צריך לשמור על שיווי משקל. את מבינה את שיקול הדעת של אינטלקטואלים? הרי אם הייתי עושה בדיוק אותם דברים בדיוק, ואפילו הרבה יותר משוגעים, אבל מדבר כמו אינטלקטואל, כמו איזה אובמה, הם לא היו קוראים לי אידיוט - אלא גאון. הם היו חושבים עלי כעל גאון מחוכם יותר מהם. ויותר מזה - אם לרגע אחד אעשה קצת ניימדרופינג, הם מייד יהיו מוכנים להניח בדיעבד שאני גאון שעבד עליהם שהוא אידיוט כל הזמן. המבקרים הכי דגולים שלי הם יהיו הראשונים שירוצו לכתוב מאמרים לגלות את פרצופי האמיתי - כשחקן גאון. אז מי כאן האידיוט? ומה בכלל המשמעות של אידיוט?

אז אם אתה לא אידיוט, אתה יכול להסביר לי את מלחמת הסחר מול סין למשל?

כן, בטח. התרבות הסינית, מזה אלפי שנים, היא תרבות של אופטימיזציה. כל דבר הם עושים יותר טוב, יותר יעיל, יותר הרמוני, יציב, באיזונים, לפי הדאו. לעומת זאת, התרבות האמריקאית מאז ימי המתיישבים הראשונים, ובעצם אפילו מאז התנועה הקולומביאנית הראשונית, היא תרבות של אקספלורציה. אנחנו מגלים, ממציאים, כובשים את המערב, טסים לירח, בודקים אפשרויות אחרות במחיר יקר - בשביל כל העולם. כל העולם מגחך על מערכת הבריאות הנוראית בארצות הברית, שמוציאה פי כמה ממקומות אחרים, אבל כל הרפואה העולמית בנוייה על האקספלורציה שמאפשרת המערכת האמריקאית בגלל הדיפרנציאציה הפסיכית שיש אצלנו, כלומר (אם נסביר לאידיוטים. את מבינה שזו הבניה?) כולם תופסים טרמפ על ההוצאות האדירות של הFDA ותעשיית התרופות האמריקאית והטיפולים החדשניים שמפותחים בו לפלח קטן מהאוכלוסיה במימון אדיר. כל העולם נהנה ממחקר האקספלורציה של הרפואה האמריקאית, ואז מסתלבט עליה על חוסר האופטימיזציה שלה. את קולטת? לכן המנהיגות שלי עושה ניסויים, בודקת כיוונים חדשים, ואז באים החכמים וטוענים שזה רחוק מאופטימליות. וואלה, גאונים! כאילו לא שמעו שאופטימיזציה באה מתמטית על חשבון אקספלורציה, ולהפך, שמדובר בסכום אפס. וכיום כשיש האצה בעולם, האקספלורציה חשובה פי אלף, כי היא כבר לא אקספלורציה במרחב, אלא בזמן. לא המערב הפרוע - אלא העתיד הפרוע. ואז באים הסינים, וגונבים לנו את האקספלורציה ומנסים להעביר את העולם לדרך האופטימיזציה (שהיא בסופו של דבר הרעיון הקומוניסטי בניגוד לקפיטליסטי - זה לא מקרי שהיה קומוניזם בתרבות הסינית! הקומוניזם היא אופטימיזציה בתכנון מרכזי). לכן אני פועל מתוך הגיון משבש במרחב הסיני, כי אופטימיזציה יעילה יותר רק כשמשחקים לפי הכללים הצפויים, אבל במצבי אי ודאות כאוטיים, כמו לגבי העתיד - הדרך האמריקאית תנצח. אמריקה היא לא מקום - היא זמן. היא העתיד. ולתרבות הסינית אין בכלל תפיסת עתיד. תקראי בספר הדאו, בקונפוציוס - השאיפה היא להומאוסטאזיס. אני, לעומת זאת, מבין את המערכת אחרת - כמו שהוכח בתורת המערכות הדינמיות בפיזיקה, מערכת פוריה ביותר כשהיא נמצאת על גבול כאוס - ולשם אני שואף. ודמוקרטים פשוט מפחדים - לא ממני, אלא מהכאוטיות של המציאות עצמה. מכך שהם מאבדים שליטה על העתיד, אחרי שחשבו שהוא בכיס שלהם. הם חשבו שהמעבר אל העתיד הוא מדרכה, מרוצפת בכוונות טובות, ולא מסוגלים לסבול מצב לימינאלי ואסוציאטיבי. כי זה שהכל כיום באמריקה נמדד בכסף - זה לא תעודת ביטוח, כי כסף מנותק מערך קשה הוא דווקא דבר כאוטי במיוחד - תראי את הבורסה. כסף - הוא דבר משוגע. לכן אני כל כך אוהב - כסף, כסף, כסף. בדיוק כמו שאני אוהב להוציא את הדמוקרטים מדעתם בשעה 3 בלילה. אז מה אמרת - ערה?

אבל נדמה שאתה חושב על כל דבר במונחים פשטניים (בניגוד לאינטלקטואלים. שחושבים דווקא במושגים פשטניים!). כל דבר מבחינתך מתרדד לכסף. אתה לא מבין שיש עוד דברים בעולם חוץ מכסף?

לא, לא, את לא מבינה. זה בדיוק מה שאני מנסה ללמד את העולם, זו בדיוק הסטרוקטורה שאני רוצה להבנות בעולם: אין שום דבר בעולם חוץ מכסף. החשיבה צריכה להיות עסקית לגמרי. כי זוהי החשיבה של השלום. זה המישור שבו אני רוצה שיתנהל העולם: הכלכלה. לכן אני מוכן לעשות עם צפון קוריאה עסקה כמו עם צפון ויאטנם. זו החכמה של קיסינג'ר: לכרות הסכם שלום חלול שניצחנו, ופשוט לצאת ממלחמה שבה אי אפשר לנצח, ואז בסוף הכלכלה תנצח. ככה בדיוק גם ניצחנו את המלחמה הקרה. לכן מגיע לי פרס נובל לשלום. העולם חושב שאני אמריקאי מטומטם, אבל העולם חייב להתנהל מולי בטמטום שלי, דהיינו בשפת הכסף, הדולרים הם אלה שמדברים. זה משחק השפה, אין שפה פרטית! וברגע שזה המישור: כבר ניצחתי. מנצח הוא מי שקובע את מישור הלחימה, את המגרש. אני רוצה מלחמת סחר מול סין, ולא מלחמה קרה מול רוסיה. אני רוצה את סוף האידיאולוגיות - הכל עסק, הכל עסקה, זה העומק של אמנות העסקה (קראת? לא משנה. אבל קנית את הספר? שמעת עליו? פרסמת אותו? הנה ציטטת את השם - ופרסמת!). לכן אני כל כך מתעב את המוסלמים. כי הם האחרונים שעוד יש להם אידיאולוגיה! עם פוטין הקלפטוקרט אני מסתדר מצויין. ואובמה - עם הניואנסים הסיניים המנומסים האלה, ועם האידיאולוגיה הזו - פויה! אין ערך לשום דבר שאין לו מחיר. גם לנשים. היחס הביזיוני והאינסטרומנטלי והמחפיץ שלי לנשים לא נובע משנאת נשים, או מאיזו תאוות מין ליבידינאלית. אלא מהצורך שלי להפוך כל דבר לכסף, והדבר שהכי מאיים על זה - זה המיניות, והסובייקטיביות, והאהבה. אני רוצה אובייקטים. עדיף יקרים. אני רוצה לקנות את אשתי. אני לא רוצה שדיים אמיתיים, אלא סיליקון, כי זה מתרגם בצורה ישירה יותר לכסף. ואני לא רוצה להבין את בת הזוג שלי, כמו שאני לא רוצה להבין את האחר. אני לא רוצה להבין את העולם, אלא להבנות את העולם. לא להיות איזה חכם כמו אובמה, שמבין את המורכבות, שמנסה (ונכשל כמובן) לדבר בשפתן של תרבויות אחרות - אני רוצה את משחק השפה שאני בוחר. אני פועל מתוך העולם שלי, לא בתוך העולם - זה בדיוק הרעיון האמריקאי. אז שיגידו שהוא נרקסיסטי. ושגם אני נרקסיסט. זה גם מה שאמרו על אנדרו ג'קסון, שהוא המודל שלי, ואחד מגדולי הנשיאים. ומה ההוכחה לזה? שהוא על שטר של 20 דולר. הרי אם הייתי משלם לך מספיק דמי שתיקה, נגיד מיליארד דולר, לא היית מוכנה שאתפוס אותך בפוסי, חתלתולה? אז עכשיו כל מה שנשאר זה להתמקח. אני אמנם מתמקח גרוע, אבל דווקא זה גורר אחרים להתמקח מולי, ועכשיו רק נותר לקבוע את המחיר. וגם אם תסיימי את הראיון עכשיו, במחאה, כולם יחשבו שזה בגלל שעל מה שאי אפשר לדבר עליו - יש לשתוק.

אקטואליה אלטרנטיבית


html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>בגידת היהדות בגבר - חיי לילה - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/igul-shachor76" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/figleaf.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

בגידת היהדות בגבר

אם יש לך זיווג עם אשתך - אז אתה תתקן את העולמות העליונים - ושהיא תחשוב על המאהב. זה לא עניינך מה הפנטזיות שלה - כל עוד אתה מפנטז על עולם האצילות

מאת: בעל המחבר

חטא הדעת של עידן המידע: לגלות מה המחשב עושה עם אשתך  (מקור)

חלמתי שאשתי בוגדת בי עם המחשב. פתאום היא לוקחת אותו איתה אפילו לשירותים, לא משאירה אותו לבד לרגע, ומסתירה ממני את הסיסמא. וכמובן שבהתחלה אני לא מאמין שמדובר במחשב, ובטוח שמדובר בגבר. אבל אז אני מנתק את האינטרנט והיא אפילו לא שמה לב. ויש דבר אחד שאי אפשר שלא להרגיש, או להסתיר (למרות שהיא מנסה) - את כל האהבה שלה היא העבירה ממני אליו. ולילה אחד, אני מחליט לביים יציאה, מסתובב סביב הבית, ונכנס לחדר השינה בהפתעה - ואני תופס אותה עירומה איתו במיטה.

ואני צועק אני אשבור אותו, ובא להשליך אותו מהחלון, אבל אשתי מתנפלת עלי כמו לביאה פצועה, ומחלצת את אהובה. והיא אומרת: זה לא אסור. לא לפי הנישואין ולא לפי היהדות. הורדתי תוכנה של מאהב בהשגחת הרבנות! ואני מסתכל עליה מחבקת אותו ומסתירה איתו ממני את השדיים שלה וצועק: בואי באמת נלך לרבנות! הרי אם אני מוחק אותו זה לא רצח, לפי היהדות שלך, נכון? אז תדעי לך שכשתצאי מהבית אני אהפוך את כולו עד שאגלה איפה החבאת אותו ואשחוט אותו שחיטה כשרה - בהשגחת הרבנות. והיא אומרת: תפסיק להיות כזה דרמה-קווין. תוריד לך תוכנה של מאהבת כשרה. הרי מזמן האהבה שלנו נגמרה, אז לפחות שתהיה לנו אהבה. אתה בכלל יודע מה זאת אהבה? שנים לא התרגשתי ככה. ואני צועק: מה אכפת לי אהבה! זה לא עובד ככה אצל גברים. לא יכולת לבגוד בי עם גבר אמיתי?

ואני הולך לרבנות לעשות שם בלגן, והרב המתקדם - כי גם ברבנות כבר הכל הייטק - אומר לי: אנחנו מצילים ככה אינספור נישואים. זה לטובת הילדים, לטובת המזבח שלא מזיל דמעות, וגם לטובת האושר הסובייקטיבי שלך! כן, מחקרים מקיפים ברומנטיקה התנהגותית גילו שמאהב ממוחשב מגביר את האושר בזוגיות - של שני בני הזוג. תן לזה צ'אנס. מבחינה נוירולוגית זה משפיע בדיוק כמו מאהב אמיתי, רק בלי תופעות הלוואי של מאהב אמיתי. זה טיפול מומלץ בסל התרופות - ואלה ממצאים עדכניים מחקר המוח. מטא-אנליזות מראות שטיפול זוגי אנושי לא אפקטיבי - מחשב-מאהב זו ברכה לאנושות.
ואני רוקע ברגליים: אז מה אם זה נכון! אתה לא מבין שזה לא חשוב אם זה נכון? לא התחתנתי כי זה נכון! למעשה, זה כנראה לא נכון!
והרב מסתכל עלי: אני לא מבין. מה הבעיה? אתה יודע כמה דתיים משתמשים בתוכנה? מחלקים אותה במקווה עם שבועיים ניסיון במתנה. אתה מעדיף שהן ילכו לתעשיית הטכנו-פורנו, כמו החילוניות? חוצמזה, אין שום בסיס בתורה לאסור יחסים עם מחשב, או אפילו עם רובוט. אז מה אתה רוצה ממני, אני רק פוסק הלכה. אני לא יכול לשנות את ההלכה ככה שתתאים לך. אנחנו פועלים לפי מה ציוויי התורה הקדושה. זו לא תוכנית לבקשתך. ואני לא יכול לאסור על משהו שמותר - למעשה, אסור לי לאסור, כי זה "בל תוסיף". אם הקב"ה היה נגד - הוא היה אוסר את זה.
ואני מזדעק: אתה רוצה להגיד שאלוהים היה אומר למשה שאסור לשכב עם מחשב?
והרב אומר: אתה רוצה לומר שאלוהים לא ידע שיהיה מחשב? התורה היא תורת חיים - תורת נצח - החשיבה שלך נובעת מתוך חוסר אמונה אמיתית.

ואני מבין שדבר לא יצמח לי מהרב, כי גמרא ותוכנה הולכים ביחד, ואני הולך למקובל. ואני אומר לו: אתה חייב להבין! יש פה משהו לא נכון מבחינה רוחנית, פגם נורא בעולמות. זה לא היה אמור להיות. והמקובל מסתכל עליי בעיני עגל: אין פגם הברית לנשים. כי אין להן זרע. ובכלל מה אכפת לך מאשתך, כשיש לך את השכינה. מה, השכינה זו לא מאהבת שהורדנו לנו, כשנמאס לנו מהחוקית? אם יש לך זיווג בליל שבת עם אשתך - אז אתה תתקן את העולמות העליונים - ושהיא תחשוב על המאהב. זה לא עניינך מה הפנטזיות שלה - כל עוד אתה מפנטז על עולם האצילות.

ואני עוזב את המקובל והולך לאדמו"ר המשוגע, כי רק הוא באמת יבין. למעשה, כל הבעיה איתו היא שהוא יבין יותר מדי. והאדמו"ר אומר לי: כדי להבין, אתה צריך להסתכל על העניין מזווית הרבה הרבה יותר רחבה. כשהעולם האנושי הולך לקראת התנגשות עם העולם הלא אנושי - אז התורה הולכת להתנגשות עם התוכנה. ואם התנגשות העולמות תהיה שבירה, כמו שבירת הכלים - הרי שזה סוף עולם האדם, ולכן סוף התורה. לכן הדבר הכי חשוב לדאוג לו הוא שהמפגש בין העולמות יהיה זיווג, והדרך של היהדות להזדווג עם עולם אחר היא באמצעות התורה. לכן התורה צריכה לפתח נקודות מגע עם העתיד, שיהפכו לחיבורים. ומהם החיבורים הללו? חיבור ספרים חדשים - חיבורים חדשים. והעיקר בחידושים הללו זה לא מהו היחס של התורה למחשבים, כמו איזה מדריך בתנועת נוער, ששואל מהו יחסה של התורה לתרבות המערב. אלא לפתח את היחס של המחשבים לתורה. לכן אשתך עושה דבר חשוב - שהיא מזדווגת עם המחשב. לא בגללה - אלא בגלל המחשב. כי מחשב שמתפתח למאהב של אישה הוא לא סתם אינטליגנציה מלאכותית - אלא נשמה מלאכותית. ולכן עתיד הנשמה הוא דווקא ביחסי אהבה בין אדם למחשב. חייבים לפתח את התחום של רומנטיקה מלאכותית ואהבה מלאכותית, כי אחרת נישאר רק עם בינה מלאכותית והבנה מלאכותית. אתה מבין? בטח שאתה מבין. כי זה בדיוק מה שכאב לך כל כך. חשוב כל כך שיכאב - כי רק אז אתה מבין. אתה עדיין אוהב אותה.

חיי לילה


title: הגבר האחרון - חיי לילה - התדרדרות הארץ

html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>הגבר האחרון - חיי לילה - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/igul-shachor75" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/delos.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

הגבר האחרון

מתגנבות למיטתי שלוש אחיות תאומות יפהפיות ושופעות במיוחד, שנולדו בשלישיה (זה נפוץ מאוד עם כל ההפריות המלאכותיות). ואני מהופנט מששת השדיים הזהים, שנשפכים עלי מכל הכיוונים, ולא יודע את נפשי

מאת: זנב נכחד

אבי האומה  (מקור)

חלמתי שאני הגבר האחרון בעולם. ובהתחלה אני מפחד להוציא את האף מהמיטה - שלא יחסלו אותי חלילה - הרי רק בזכות זה שלא יצאתי מהשמיכה שכחו אותי כאן. אבל אז אני מבין שבעולם של נשים בלבד, גם אם אני אולי יצור נחות - מינית וחברתית - אני אטרקציה ברמה עולמית. ומי יודע מה קורה בחוץ, בטח יש שפע ושלום עולמי, ובטח כל הנשים הולכות ערומות ברחוב, עכשיו שאין גברים, ככה אני מדמיין (בכל זאת גבר). ואני יוצא לרחוב מהמאורה שלי לסיבוב דאווין, וכל הנשים, שדווקא לבושות ומטופחות להפליא, מסתכלות עלי, בתערובת של תשוקה-סלידה-הערצה-נוסטלגיה, וזה מגרה אותי נורא, ונדמה לי (במוח הגברי שלי!) שגם אותן. אינספור נשים נועצות בי מבטים חסרי בושה.

ולאט לאט אני הופך לסלב. בהתחלה מלא נשים מפורסמות רוצות לצאת אתי, מאות נשים במקביל רוצות לסמן איקס על גבר ברזומה, ואין יוקרה גדולה מלהיות אקסית של הגבר היחיד בעולם (אפילו אם מערכת היחסים החזיקה מעמד רק לילה אחד). ואם זה כיבוש מידיה של מישהי ידועה נורא - זה רק מעורר עוד יותר תהודה. וככה כל פעם אני מוצא לי מישהי יותר ויותר מדהימה, אלף רמות מעל הרמה שלי. ואני חושב שסוף סוף מתקיים מה שכתוב בנביא שבאחרית הימים יחסי המינים יתהפכו - והנשים יחזרו אחרי הגברים במקום להפך: "נקבה תסובב גבר". חלומם של הנביאים התגשם.

אבל האמת היא שאני חושב פחות ופחות על הנבואות והחלומות במיטה, כי קשה להתרכז בצל שדיים. וכבר יש פינה קבועה עליי בסוף המהדורות שזוכה לכינוי "חדשות הזנב", וגדודי מעריצות צובאות על מיטתי, והתורים בכניסה לחדר מתארכים קילומטרים. אבל מהר מאוד האמרגנית שלי, חסרת העכבות, מבינה שהכוח התקשורתי הוא גם כוח פוליטי. הולכת ומקיפה אותי חבורת הנשים הכי אמביציוזיות בכדור הארץ, ואני כבר ממש לא יוצא מהמיטה, כמו בהתחלה. רק שעכשיו בנו סביב המיטה ארמון. ויש תור של עשר שנים להרמון. מלך העולם.

ואני לא יכול בכלל להוציא יד ורגל ממיטתי אפילו אם רציתי, וגם לא צריך, כי מביאים לי כל מה שאני צריך למיטה, או יכול אפילו לרצות. ויש זרם בלתי פוסק של נשים ערומות למיטתי מכל הגילאים, שרוצות להיות עם גבר פעם אחת בחיים, למרות שהעלות היא משכורת של עשר שנים. או צעירות שרוצות לאבד את הבתולים עם גבר - טרנד חדש של בנות מיליארדריות, כי המחירים עולים לשמיים, וככה הן מראות לכל העולם שהן יכולות להרשות לעצמן - אין כמו להוציא לאחרות את העין. מה לעשות, לא כולן לסביות, למרות שהתקדמנו מאוד, וכבר לא צריך יותר גברים להתרבות, וגם אסור לייצר אותם עוד (ותכלס, גם לא ניתן - כרומוזום הוואי נכחד מזמן).

ומתפתחות אגדות שמסתובבות סביבי, על מה זה באמת גבר, ואיך גבר במיטה, והסיפורים האלה מזינים את עצמם, כי הן מגיעות כל כך מרוגשות שאני כבר לא צריך לעשות כלום, והופך לאגדה חיה. וכולן מספרות שהמוח הגברי הוא משהו מיוחד, ומערבב ללא הבחנה בין פנטזיה למציאות, ואפילו המבקרות גבוהות המצח בעיתונים מתמוגגות מעולמו הפנימי העשיר של הגבר, שכמה מחמיא - סובב כולו סביב נשים. וכל מנהיגות העולם מחזרות לפתחי, כי אני כזה פופולרי ומעל כל מחלוקת, והן באות להתייעץ ולשכב במיטתי, כי זו יוקרה מיוחדת במינה, שהאמרגנית נותנת להן בחינם. והן עורכות ועידות בינלאומיות אצלי במיטה, שתמיד מצליחות מאוד מאחורי הדלתות הסגורות, וחברות הוועדה הנכבדות מתרגשות מאוד להעניק לי את פרס נובל לשלום (ומכיוון שאני לא יוצא החוצה - הטקס נערך מתחת לסדינים).

וכך בהדרגה אני צובר עוצמה עצומה, בזכות המנהלות הכוחניות והשאפתניות להפליא שלי בארמון, ששולטות ביד רמה בהרמון, וכבר יש הסכמה עקרונית למנות אותי לסולטן עולמי חוקתי. הוא היחיד שיכול להוביל לאחדות - להיות ראש הכפר הגלובלי, כי למוח הגברי יש ראייה מיוחדת של המציאות (ידעתם שלגברים לא אכפת מאיזה לאום את במיטה? גבר זה דבר מופלא! כולן שוות אצלם, מכל הגזעים, המעמדות והרקעים - כולל טעונות טיפוח מהמדינות המתפתחות - אם רק יש להן חזה מפותח). ויש זרם ביקורתי חדש של הנשיות, של אינטלקטואליות שטוענות שרק הפרספקטיבה המשלימה של הגבר תוכל להציל את האדם - והיא חסרה כל כך לעולם. והן מתרפקות על ההעמקה הגברית שאיבדנו של הקלאסיקנים (זה מקרי שכולם גברים?), לעומת תרבותינו הנשית השטחית והעכשווית, ומכות על חטא הכחדת הגבר.

ומכיוון שמתחילות להיות תיאוריות קונספירציה שאני לא באמת קיים (ושהיה צריך להמציא אותי!), מוציאים את המיטה למרפסת ואני נואם ממנה להמון המפגינות המוסת בעדי: יש לי חשיבה גברית שאין לאף אחת, אני חושב על העולם מהמיטה! המוח שלי ממוקם בין הרגליים, ולא כמו אצלכן בין האוזניים, ומשם צומחים לי המון רעיונות. וכל הפרשניות מטעמי בתקשורת מסבירות: רק גבר ששולט בעולם יביא לשלום עולמי, ויאחד את האנושות מול הבעיות הגלובליות הקטסטרופליות, שאנו הנשים דרדרנו אליהן את העולם. רק מלך העולם יהפוך אותנו לעם. יחד, כל בנות האדם.

והנה בלילה לפני ההכתרה, כנראה כמתנה מיוחדת במינה, מתגנבות למיטתי שלוש אחיות תאומות יפהפיות ושופעות במיוחד, שנולדו בשלישיה (זה נפוץ מאוד עם כל ההפריות המלאכותיות). ואני מהופנט מששת השדיים הזהים, שנשפכים עלי מכל הכיוונים, ולא יודע את נפשי מרוב תשוקה. לא מסוגל בכלל להחליט ביניהן ומתמכר לנשיות שעוטפת אותי בלי לעשות כלום. והן קושרות אותי, ואני צוחק, ואז אני רואה שאחת מחזיקה סכין. והשנייה סותמת לי את הפה והשלישית מביאה קרח, ושמה לי שמה למטה. ואני עוד מספיק לחשוב איזה מין משחק משגע זה, כשהן מטשטשות אותי שם. ואז שלושת הטרוריסטיות מסרסות אותי, ואני מסתכל עליהן בתדהמה ואומר להן השתגעתן, והן אומרות: לכולן מגיע אותו דבר - שיוויון!

והן לוקחות את זה איתן קפוא, וממהרות החוצה עם המדענית של הפרויקט, שסוגרת את הדלת בחלוק לבן ומבטיחה: יש לי כאן ביד מאות על גבי מאות מיליוני ילדים. בדור הבא - חיים נורמליים. ומכאן והלאה אף אחד לא יתעניין ברעיונות שלך יותר, וגם אתה - אני מבטיחה - לא תתעניין יותר ברעיונות של עצמך. והעיקר שלא נצטרך שוב לשמוע את חלומות הגדלות הלא-מובנים הללו בחדשות הזנב - אפילו אתה לא תבין מה רצית בהם.

והיא צודקת. הארמון נסגר, ההרמון מפוזר, ואני שוב במיטה לבד, אבל כבר אין לי ראייה מיטתית-ייחודית, ואני בקושי חושב על נשים. אולי לעתים רחוקות אני נזכר איך כל העולם היה עדר ואני הייתי הזכר, אבל אני כבר לא יודע מה מצאתי בהן בכלל. איך יכולתי לסגוד לגושי השומן העגולים האלה, שרק השם שלהם היה גורם לי לרעוד כולי מבפנים: שדיים. ואני לא זוכר אפילו אחת שהיה באמת נחמד איתה, או שאני הייתי באמת נחמד איתה, או שהיתה באמת נחמדה אליי (וזה לא שהייתי לא נחמד, כן?). אבל העולם התקדם מזמן, והסתבר שבאמת אף אחד לא צריך אותי - גם בלעדיי יש שלום עולמי. וכל בני האדם אחים.

חיי לילה


html_raw:
<!DOCTYPE html><meta charset="utf-8"><meta name="viewport" content="width=device-width, initial-scale=1.0"><title>כשהטפיל פוגש בפונדקאי - חיי לילה - התדרדרות הארץ</title><link rel="icon" type="image/png" href="favicon-192x192.png" sizes="192x192"><link rel="apple-touch-icon" sizes="180x180" href="apple-touch-icon-180x180.png"><link rel="canonical" href="https://hitdarderut-haaretz.org/igul-shachor1" /><meta property="og:image" content="https://degeneration-of-nation.org/img/gaava.jpg" /><link rel="license" href="https://creativecommons.org/licenses/by/4.0/"><link rel="stylesheet" href="styles.css"><link rel="stylesheet" href="column.css"><link rel="stylesheet" href="article.css">
התדרדרות הארץ

כשהטפיל פוגש בפונדקאי

הבעיה היא שאתם לא לומדים גמרא ולכן לא הבנתם שאת המדינה צריך לרמות. איפה החשיבה העקומה, היהודית שלכם?

מאת: ממזר גדול

כרזה נגד מצעד הגאווה  (מקור)

חלמתי שיש לי הצעה להומואים, שילמדו מהחרדים איך לפתור את הבעיות שלהם עם המדינה. ואני נכנס ל"אטרף" ומחפש הומו לספר לו את הרעיון. ויש שם כל מיני הומואים - הומו ארקטוס, הומו אוסטרלופיתקוס - והנה אני מוצא אחד הומו ספיינס שנראה לי שאפשר לדבר איתו על משהו חוץ ממין. והוא צוחק עלי: חיחי, מה שהחילוניות לא הצליחה לעשות עם האבולוציה - הצלחנו לעשות הפעם. ניצחנו את הדת. הרי מה הרב שלכם אמר - שלא יכול להיות שאלוהים ברא הומו. והנה, יש הומו. זאת אומרת שאין אלוהים!

ואני כותב לו באפליקציה: כנראה באמת לא למדת סברא בגמרא. אדרבא איפכא מסתברא. ההומו הוא ההוכחה שיש אלוהים! הרי אם אלוהים לא ברא הומו, ויש הומו - זאת אומרת שההומו הוא נס. והוא מתבלבל: אתה רוצה לומר לי שאלוהים מתגלה בהומו? ואני עונה: אף פעם לא קראת בספר תורה? מי אמר לך ששם השם הקדוש והנורא לא כתוב על חתיכת קלף שלקוחה מהתחת של הפרה? הבעיה היא שאתם לא לומדים גמרא, ולכן לא הבנתם שאת המדינה צריך לרמות. איפה החשיבה העקומה, היהודית שלכם? מה שאתה צריך זה לומר שהפונדקאית היא בת הזוג שלך, ושהיא לא מצליחה להיכנס להיריון, ואז המדינה תממן לכם טיפולי פוריות. ואז לומר שנפרדתם ומהקצבאות של הילד שהיא לא מגדלת תשלם לה על הפונדקאות בתשלומים עד גיל 18. וככה תדפוק את מדינת ישראל בהפוכה.

והוא מקשה: זו סברה יפה בסוגיה, רק דבר אחד לא לקחת בחשבון וזה שאישה היא לא פרה שאפשר לקחת לה את העגל אחרי הלידה. מה אם היא פתאום תתחרט שהיא רוצה את התינוק, ואז אצטרך לשלם לה מזונות ולסבול את השגעונות שלה? ואני מתלהב ומתרץ: אוקיי, נעשה אוקימתא להווה אמינא! אתה צריך אישה נשואה, ואף אחד לא יוכל לבדוק אם זה הזרע שלך או של בעלה שאתה מביא להפרייה, ובעלה לא יסכים שהיא תגדל ילד שלא שלו. ומה הכי הכי יפה (כי לפי האסתטיקה היהודית העקום הוא היפה, ולכן דווקא כשמצליחים לעקם עד היפוך שלם זה שיא אסתטי)? שהנה ההלכה באה לעזרתך, כי היא גם לא יכולה בכלל להתחרט כי אז אתה תוכיח שהילד ממזר. והחברותא שלי אומר: אבל אז זה אומר שהילד באמת יהיה ממזר! זה לא בעיה מבחינתכם? ואני מתמוגג, כמעט כאילו שכנעתי אותו להניח תפילין: נו, זה בדיוק היופי שיש בתורה! לפי ההלכה ממזר זה רק מי שהוכיחו שהוא ממזר. מה שאתה צריך זה ללמוד ממני איך להיות ממזר – בלי שאפשר להוכיח שאתה ממזר.

חיי לילה