Eerder as om die kinders as pasiënte te behandel, het Asperger hulle sy "klein professors" genoem en hulle hulp gevra om onderrigmetodes te ontwikkel wat besonderlik vir hulle geskik was.
במקום להתנהג לילדים במרפאה שלו כמו חולים, אספרגר קרא להם הפרופסורים הקטנים שלו, וגייס את עזרתם בפיתוח שיטות חינוך שהיו מותאמות במיוחד אליהם.